J. M. Norman. 
mellern Sneegrændsen og Korngrændsen eller kun lidet under 
denne, samrnenstillede i en Art kunstig Flora, den genuine 
Aipeflora, hvis Hensigt altsaa skulde være i skarpere Træk 
at fremstille det Eiendommelige i de alpinske Vegetationsfor- 
holde. 
Af Tab. II vil man see, at Skjærgaardens Væxtforholde 
have for de forskjellige Familiers og Gruppers Vedkommende 
antaget et meget ulige Præg, idet disse snart stemme meest 
overeens med Breddebeltets kontinentale Egnes, snart med 
Isothermebeltets, snart med de ccntrale Alpeegnes ja endog 
med Hbifjeldets, og til andre Tider igjen med sydligere in- 
sulære Egnes, idet mange af disse Væxtgruppers Qvotient 
naaer i Skjasrgaarden sit Extrem, sit Maximuin eller Minimum, 
inden Omraadet af de her samrnenstillede Gebeter. 
Vestlandets extreme Naturforholde, dets forunderlige Sam- 
mensmelten af forskjellige Klimater, af arktiske og mellem- 
europæiske, af alpinske og insulære, alle disse Forholde have 
altsaa ikke alene aabenbaret sig i den samtidige Tilstedevæ- 
relse af enkelte Væxtarter, der ti I hore disse saa forskjellige 
Klimater, men ogsaa i Væxlgruppernes indbyrdes numeriske 
Proportioner. 
De kryptogame Monokotyler have sit Maximum i Skjær- 
gaarden, hvor de ere dobbelt saa slærkt repræsenterede som 
i Britanniens Flora, og et Par Procent stærkere end selv i 
Alpeegne, hvor deres Fremhersken mere synes at beroe paa 
Lavlandsarternes store Udbredningskredse og Opstigen i disse 
Egne, end paa nogen stærkere Optræden af eiendommelige 
Former; thi hverken stiger deres Qvotient paa Hoifjeldet og 
heller ikke er den storre i den genuine Aipeflora end selv i 
Britanniens. Iblandt de kryptogame Karplanter fortjene Po- 
lypodiaceerne storst Opmærksomhed, Disse have som bekjendt 
foruden et absolut Maximum i Tropernes fugtige Egne ogsaa 
