Det erratiske Phænomeu paa Rigsgrændsen. 339 
fenhed paa de angjældende Strog af Norge, der er nodven- 
d i o t til rigtigen at kunne vurdere Rullestenenes Forekomst. 
Begge Slags Observationer supplere og forklare hinanden 
gjensidigen og kunne ikke adskilles uden Skade for det sam- 
lede Resultat. 
a. Erratiske Masser. 
Ved dette Udtryk vil jeg betegne de Masser, der enten 
ere „rullede,“ eller hvis pelrographiske Art dog tydeligt be- 
viser, at de stamme fra en ganske anden Fjeldgrund end den, 
hvorpaa de nu hvile. Fra disse erratiske Masser vil jeg der- 
imod her have skarpt adskilte de i Almindelighed meget store 
og temmelig skarpkantede Klippestykker, de egentlige „Blokke“, 
„Jordstene,“ hvoraf der paa nogle Strog af den her forelig- 
gende Strækning findes umaadelige Masser; skjont vistnok 
ogsaa en Deel af disse ere flyttede fra deres oprindelige 
Leiested, bor de dog indtil videre holdes adskilte fra de 
egentlige Rullestene, da det idetmindste her i Egnen af Alt 
synes klart, at de hverken have tilbagelagt lang Vei, eller ere 
transporlerede paa samme Tid og Maade, som de rullede og 
langsveisfra tilforte Masser, for hvilke det alinindelige Udtryk 
„erratiske“ eller Rullestene synes mig betegnende 1 ). — 
Mine Iagttagelser begynde i den nordlige Deel a f Trysil. 
Allerede af Nyt Mag. for Naturv. Bd. II. er det bekjendt, at 
D Da en Adskillelse her er nodvendig, var det onskeligt, at man ene- 
des om aldrig at betegne de afslebne og rullede Stene ved Ud- 
trykket „Blokke,“ som med Rette kun anvendes paa de storre og 
skarpkantede Klippestykker. Formeentligen er det nemlig ifolge 
Sprogbrugen netop den raae og endnu upaavirkede Form, som 
er det Væsentlige ved en „Rlok“ af hvilkensornhelst Materie. 
22 * 
