342 
J. C. Ho r bye. 
selv om ikke deres Vægt endnu betydelig! kunde foroges; 
men dette er virkelig Tilfældet. 
Det er klart, at et storre Feid t af rode Conglutinater maa 
findes etsteds i denne Deel af Halvden, og da der ikke paa 
norsk Side existerer et saadant, hvorfra vore Rullestene med 
nogen Rimelighed kunne anlages at være komne, maa det 
soges paa svensk. Nu er det bckjendt, al et vidlstrakl F eld t 
af denne Art findes i Dalarne, og efterseer man den Forteg- 
nelse, Hisinger i sine Anteckningar giver over dette Feldls 
Rjergarter, vil man fiude, at disse netop ere de samme som 
Brudstykkerne ved Fæmun. Disse bære altsaa i sig selv et 
Vidnesbyrd om, at de kunne hidrore fra Dalarnes Feldt som 
det nærmeste med dem eensartede; men da jeg ikke selv har 
seet Dalarnes Bjergarter in situ, kan jeg deraf intet sikkert 
Beviis udlede; men Sandsynligheden af, at en Transport af 
Rullestene har fundet Sted fra Sydost mod Nordvest, bestyrkes 
dog i hoi Grad ved det Anforte og kan ved andre Fakta 
bringes til Vished. 
Paa svensk Side fandt jeg nemlig et Par Bjergarter, hvis 
Forekomst som Rullestene er særdeles oplysende. Den ene 
anstaaer i Fronberg ved Gultusjo i Sverige, en chloritisk 
Skifer med hyppige Udskilninger af rod Feldspath; blandt de 
Conglutinater, som her overalt ere herskende Bjergarter, gjen- 
kjendes den ved forsle Blik af Enhver, der engang har seet 
den anstaaende. Det Samme er ogsaa Tilfældet med den an- 
den Bjergart, der ostligt op fra Gruvelsjo ligger over Sylens 
Granit; dette er en temmelig finkornig Qvarts-Sandsteen, op- 
fyldt med Sandkorn af Jernglands, der ere ordnede som Stri— 
ber eller Baand mellem Qvartskornene. Blokke af saavel den 
forstnævnte, af Hisinger saakaldte Gneis, som af den stribede 
Jern-Sandsteen findes nu temmelig hyppigt ei alene om Svuku, 
men ogsaa paa den anden Side af Fæmun ved Fæmuns Hytte, 
