Det erratiske Phænomen paa Rigsgrændsen. 349 
blokkenes Udbredelse ved Blaksjoen, samt i Stbdsidernes Be- 
liggenhed paa Sork-Vola og Vaaleberg. Men hermed er ogsaa 
sagt alt Væsentligt, som her i Egnen taler for en stedfunden 
Bevægelse fra den nordlige Kant; paa den hele Strækning 
nordenfor dette Strog bevise derimod Mærkerne paa det Be- 
stemteste, at Bevægelsen foregik fra Ost eller Sydost. — Jeg 
vover derfor ind til videre at opstille den Formodning, at vi 
etsteds i Nærheden af Sork-Vola have at tænke os en omtrent 
i Sydost lobcnde Grændse mellem to forskellige Retninger af 
Friktionsflommen, en mod den sydlige, en anden mod den 
vestlige Himmelegn. Under denne Forudsælning kunde man 
vel ogsaa forklare sig Grnnden til, at Rullestene fra Dalarne 
fmdes selv i Trysil, der dog vistnok maa have ligget in- 
denfor den sydlige Floms Omraade, samt til at enkelte Ser- 
pentinblokke fra Feragsfjeldene (se Pag. 345) kunne fore- 
komme i Fæmuns Dal, idet nemlig Grændserne for disse Flom- 
me umuligt kunde have været saa skarpt afstukne, at jo den 
ene kan have streifet ind paa den andens Gebeet. — At denne 
Formodning ialfald ikke er aldeles grundlos, vil man indrdmrne, 
naar man af de folgende Iagttagelser seer, at Mærkerne her- 
fra videre mod Nord bevise Phænomenets omtrent vestlige 
Retning, medens det dog forlængst er bekjendt, at det paa 
Strækningerne vesten- og sondenfor er gaaet mod Syd. — * 
Har den samme Flom, som her strog tværsover Rigsgrændsen, 
ved at komme længere ind i Norge antaget en sydlig Ret- 
ning? Isaafald vilde Forekomsten af Roragens Serpentin-Con- 
glomerat som Rullestene ved Ostre Graahogd i Rendalen være 
ganske i sin Orden, og som vi senere skulle see, indeholde 
ialfald Krydsstriberne i Meråker et Beviis for, at Friktions- 
masserne virkelig have kunnet forandre deres Retning saa 
betydeligt, at der i denne Henseende kan blive Tale om to 
