Det erraliske Phænomen paa Rigsgrændsen. 351 
gaaende Furer mod V. 9^. I Dalbunden ved Rogen og El- 
ven Roa polerede Stodsider mod Ost uden Striber. Ved Fæ- 
muns osllige Strand nordenfor Elven Roas Munding Striber i 
hor. 9J. Paa Fæmuns vestlige Side under Flens-Kampene 
Sir. mod V. 8f; Klipperne lier have vertikale Vægge mod 
den nordlige Kant, mod den sydlige derimod svagt skraa- 
nende,. polerede og stribede Sider; selv Formen af en nær- 
liggende 0 tyder hen paa, at Flommen her er kommen fra 
den sydlige Himmelegn. 
Paa Vigelen, Egnens meest dominerende Fjeld, maa Stri— 
bernes Retning antages at være normal; paa Fjeldets overste 
Ryg ved den midterste Josnaa-Stot og i 4500 Fods Hoide 
saa jeg Striber mod V. 6{j. Paa Toppen af en Kuppe syd- 
ostligt nær Grændseros No. 149 i Nord for Ruten og meget mere 
end 3000 Fod 0 . H., Str. mod V. 6§-, samt sydvestligt under 
Kuppen, mod Syd 5f. I Nord for Volddalen, nær Toppen 
af Sondre Gruvsjohogd , der dominerer hele Fjeldfladen paa 
dette Sted, Str. mod V. 7, og nordostligt under denne Hoide 
mod V. 8J. 
De Mærker, som ere fordeelte rundt om Vigelens overste 
Deel, afvige, netop som Theorien forlanger det, snart til 
Nord, snart til Syd efter Lokalitetens Beskaffenhed. Paa Ryg- 
gen af del sydlige Vigelskaft Str. mod S. 4^ og 4f; veslligt 
nedenfor Josnaa-Stolerne, altsaa i Læ af dem, Str. mod V. 
7; paa den nordre Side afJosnaaen her, Str. mod V. 8| samt 
en grov Fure mod V. 7|. 1 Dalen nord veslligt nær under 
Vigelpiken findes nogle mod Sydost meget steile og polerede 
Qvartskupper rned Str. mod V. 7f; paa den i samme Dal 
beliggende Afleiling af rod Sandsteen og Skiferbreccie ere 
Mærkerne meget tydelige paa den Side, der vender ud mod 
Feragens og Fæmuns store Dal; saavel ostligst henimod Tuf- 
singen som vestligst ved Roragen lobe Striberne mod V. 8f. 
