368 
J. C. Horbye. 
fjeldene paa Rigsgrændsen, er Normalretningen alter næsten 
reent vestlig; paa de allerhoieste Fjelde her observeredes 
nemlig: paa Granaasfjeld V. 6f, paa Lillefjcld S. 5J og paa 
Qvænlifjeld S. 5f. 
De anforte Detailer give Anledning til at opstille Fol- 
gende som Resultater af Iagttagelserne over det erraliske 
Phænomen paa en Strækning af omtrent 18 Mile langs Rigs- 
grændsen. 
1. Saavel Forekomsten af fremmede Rullestene paa Rigs- 
grændsen, fornemmeligen ved Færnun, som Udbredelsen af 
de Blokke, der stamme fra de eiendommelige Conglutinatfeldt 
ved Roragen, sætter det udenfor al Tvivl, at der her i Eg- 
nen har fundet Sted en Blokketransport mod Vest eller Nord- 
vest. 
2. Dette Resultat bestyrke ogsaa Friktionsmærkerne; med 
de tydeligste Stodsider mod Ost vedligeholde de paa 15 Mile 
en vestlig Normalretning, kun lidet afvigende mod Nord. — 
Detailen af mine Iagltagelser kan med eet Blik overskues i 
folgende Fortegnelse, der gaaer fra Syd mod Nord og alene 
indeholder Observationer fra de allerhoieste og bedst situe- 
rede Punkter i de tre naturligen adskilte Fjeldgrupper, som 
jeg har undersogt: 
/ Fj eldet ved Rogens vestlige Ende, 2950' o. H. . . V. 7§ 
1 Skjebrufjeld, mere end 3000' o. H 
w ] Vigelen, 4500' o. H 
«o j En Kuppe ved Grændseros No. 149, mere end 
300CF over Havet 
Gruvsjohogd, 3000' o. H 
V. Gf 
y.7 
Y. 7f 
Y. 6f 
