376 
J. C. Hor bye. 
et Mosdække, ja undertiden endog bære Skov, saa man ide- 
ligt er udsat for at styrte i de skjulte Mellemrum mellem dem. 
Istedetfor en Elv har man her egentlig kun en Række af tal— 
rige Indsoer, adskilte fra hverandre ved Egge og forbundne 
ved mellemliggende Elvdrag af forholdsviis ubetydelig Længde. 
Indsoerne („Haaerne“) ere her Hovedsagen, selve Elven kun 
noget Underordnet. Naar nu hertil kommer, at disse Haaer 
ikke altid have deres længste Udstrækning parallel med Elven 
eller Vasdragets Hovedretning, og at de atter udskyde Arme 
eller Filialer til Siderne — Alt en Folge af Eggenes Be- 
liggenhed, — saa fremkommer herved mellem Vand og Land 
ligesom en Strid om Herredommet, en Indgriben af det ene 
i det andet, der sikkert er hoist sjelden i et norsk Fjeldland- 
skab. I Mangel af Detailkart kan det Kartet vedfoiede Rids 
give en omtrentlig Forestilling om det Parti af Yasdraget, 
der ligger nærmest Rogen, saaledes som det under Juli Maa- 
neds Vandstand viste sig fra Fjeldet sydligt ved Rogsvigen. 
I det skovdækkede Sletteland mellem Soerne Flotningen 
og Store Skjervagen, Begyndelsen af det store Basin, der 
hælder ned mod Idre, finder man ogsaa den rækkeformige 
Anordning af Blokkene, men i en langt mindre Maalestok, 
da den her kun formaaer at gjore Terrænet svagt men tæt 
bolget; paa Sleder, hvor Skovbrand havde blottet Grunden, 
overbeviste jeg mig om, at de smaa langstrakte Hoie her hid— 
rore fra 5 til 10 Fod hoie Steenure, og det er sandsynligt, at 
Undergrunden paa storste Delen af dette vidtstrakte Sletteland 
bestaaer alene af Blokke. — 
Dog ikke overalt er Blokkenes Fordeling regelret; paa 
de fleste Steder, hvor de forekomme, ere de ganske regel- 
lost sammenstuvede til endelose Steenure, ikke alene ved Fjel— 
denes Fod, men ogsaa langt fra disse paa aabent Sletteland. 
Det er umuligt at beskrive, hvorledes til Ex. Strækningen mel- 
