Det erratiske Phænomen paa Rigsgrændsen. 377 
s 
lem Vonsjoen og Skjebrufjeld i denne Henseende seer ud, 
naar man fra en Hoide, saasom fra Vonsjogusten , overseer 
en storre Strækning, hvor hver eneste Plet af Lavlandet er 
bedækket enten afVand eller af Millioner nogne Klippeblokke, 
dannende een uafbrudt Ur ; man kan ikke tænke sig et fæiere 
Billede paa Odelæggclse og Livloshed, end hvad man her har 
for Oie. Af dette Blokkenes „Felsenmeer“ dukke de enkelte 
Fjeldhoider iveiret som Oer, og en Mængde Blokke ere selv 
her omspredte over de polerede og stribede Flader; store 
Exemplarer af dem, liggende paa det Overste af Hoiderne, 
give disse i Frastand et hoist usædvanligt Udseende. Den 
Maade, hvorpaa de her ere placerede, ofte paa et skraat Un- 
derlag og i faldefærdig Situation paa Randen af Styrtninger, 
vækker uvilkaarligt Forestilling om, at alt dette lose Gods 
her er ankommet flydende og endnu befinder sig netop i den 
samme Situation, hvori det for nylig strandede. — Som ven- 
teligt er, linder man blandt saa mange Blokke undertiden en- 
kelte „Rokkestene,“ der tilfældigen ere blevne liggende saaledes 
med Tyngdepunktet lige over andre mindre Stene eller en 
fremstaaende Protuberans, at en forholdsviis ubetydelig Kraft 
kan rokke den hele Masse fra en Side til en anden. — 
Blokkemasser af den beskrevne Art saa jeg ikke længere 
mod Nord end til Vigelen. Vistnok findes ogsaa paa andre 
Steder store Ure af Egnens egne Bjergarter, til Ex. i Skars- 
fjeldene, langs Elven Dybholma paa Merakers Grændse o. fl. 
St.; paa sidstnævnte Sted har Fjeldhoiden Bust-Yola saaledes 
netop sit Navn af de talrige Blokke, som fra det Fjerne med- 
dele dens Omrids et pigget og borstet („bustet“) Udseende. 
Men saavel disse som andre Blokkesamlinger paa Rigsgrænd- 
sen i Nord for Vigelen staae i ingen Henseende over det 
Almindelige, og kunne i det Hoieste kun kaldes Miniaturbil- 
leder af Phænomenet ved Fæmun. Hvad dernæst Egnen son- 
