388 
J. C. Hor bye. 
gen om Herje-Haagn fra Fæmuns Dalfore, samtlige bestaa- 
ende af den paa Graniten hvilende Qvarts-Sandsteen. Deri-» 
mod dukker Urformationen atter frem nordligt under den 
nævnte Række af Hoider; jeg fandt nemlig paa et Par Sleder 
i Skoven sydligt ved Gaarden Q vi Ilen en krystallinisk Bjerg- 
art, aldeles liig Trysils Granit. Da Graniten under Herje- 
Haagn stiger til et 500 Fod hoiere Niveau end den ved Qvit- 
len, bestyrker dette Forhold end mere den Mening, som Bjerg- 
arternes petrographiske Lighed foranlediger, at Bjergarten 
ved Qvitlen virkelig er en Fortsættelse af Urformationen i 
Trysil, og den kan i dette vide og jævne Dalfore maaskee 
have cn endnu videre Udbredelse mod Nord under de lose 
Bedækninger. Det faaer allsaa være nok at antyde Bjergar- 
tens Tilstedeværelse paa dette Punkt, Grændserne for dens 
Udbredelse kunne ikke bestemmes. — 
Ogsaa om den nordlige Ende af Gruvelsjoen, vestligt 
nær Rigsgrændsen, er paa en kort Strækning udbredt et iso- 
leret Granitfeldl. Denne pragtfulde Bjergart er en temmelig 
grovkornig Blanding af h vid Qvarts, chloritisk Glimmer i ikke 
ringe Mamgde, samt Dobbelt-Krystaller af rod Orthoklas. 
Foruden disse almindelige Bestanddele findes et graaliggront 
og tæt Mineral, maaskee Oligoklas, der oplager næsten en 
Trediepart af Bjergarten, og ligcsom danner en Grundmasse 
for de tre krystalli niske Mineralarter. — Ost for Gaarden Sy- 
len optræde i denne Granit hyppige Gange og Drummer af 
Qvarts, hvori mere og mindre Jernoxyd altid er tilstede; deels 
er Qvartsen rodlig farvet, deels optræder den som Jernkisel 
og Jaspis, deels findes enkelte smale Drummer at bestaae af 
recn Blodsteen (tæt Rodjernerts 0. — Da Graniten findes vest- 
O Mærkeligt nok gjenfindes denne Erts ogsaa i den paa Graniten hvi- 
lende Sandsteen, idet den som sort Jernsand stribeviis vexler med 
Qvartskornene i nogle af Sandstenens Skikter. 
