398 J. C. Horbye. 
uden Feldspathstykker, samt Sandsteensskifer. Ved Rævsjoen 
en talkartet Glirnmerskifer, 20° V. 1QJ. 
Yed Færnuns Strand: ved Fæmuns Hytte, 10 — 20° V. 10; 
nordligere paa samme Side af Soen, 30° N. 3f og 40° N. 
4f. En Fjerding i Syd for Norvigen paa Soens Ostside, 30° 
N. 3f; i Nord for Elven Roas Udlob, 10° N. lf; sydligt ved 
Roa, 10° Y. 11^; en halv Miilsvei op fra Udlobet afRoa, 10° 
Y. lOf; ved Robækken i Syd for Roa, 20° S. 3f. Paa alle 
disse Steder faaer Bjergarten nærmest kaldes Qvarts- eller 
Talkskifer, og er tildeels graavakkeagtig. 
Vestligt ved Nedre Mugsjoen staaer Bjergarten nær Blaa- 
qvarts, og falder utydeligt 30° V. 7£; N.O. for Mugsjoli, Blaa- 
qvarts med Skifer 70° V. 7f; dette vestlige Skiklfald ved Fo- 
den af Vigelskaftet er dog kun paa en meget kort Strækning 
herskende, og nordoslligt Fald er Regel paa selve Skaftet 1 )» 
som folgende Middeltal af Observationerne her vise; i Vest 
for Ryggen af det sydlige Vigclskaft, 20° N. 2|, paa Skaf- 
tets Overste, 20° N. 2f; længere nordligt og paa Skaftets ostre 
Side, Conglomerat og Skifer 30° N, 2f. 
Mellem Soerne Fætnun og Feragen, hvor man finder tæt, 
blaagraa Qvarts med faa Sandkorn, samt Leerskifer overgaa- 
ende til finskjællel Glirnmerskifer, synes Skiktstillingen at være 
regellos; jeg observerede her baade 10° V. 9f, 80° N. If, 
20° S. 4f og 50° N. 2f. 
O v er bl i k. 
Vi have altsaa seet, at Qvartstormationen i Trysil er 
l ) Naar et Fjeld er forsynet med en meget langt udskydende Fod, 
der seet fra Siden altsaa viser sig som et svagt hældende Skraa- 
plan, kalder man denne Deel af Fjeldet dets „Skaft“ eller „Troe.“ 
Det langstrakte Vigelfjeld viser især dette Forhold charakteristisk 
baade mod Nord og Syd. 
