Et Strog af Rigsgrændsen. 
399 
fortsat gjennem hele vort Distrikt lige til Vigelen, og at den 
her optræder rned de samme enkelte Led som i Trysil, nem- 
lig med Qvarts som Hovedbjergart, — fremstillende deels tætte 
og fmkornige Masser, deels tydelig Sandsteen med og uden 
Feldspathstykker, — samt med Graavakke, Leerskifer, Conglo- 
rnerat og Kalksteen som underordnede Bjergarter. Selv un- 
der et ahnindeligt Overblik bor det dog ikke glemmes, at 
tvende Strog aLvort Feldt danne en Undtagelse herfra, for- 
saavidt som de med Hensyn til petrographisk Indhold ikke 
vel lade sig slaae sammen med ovennævnte Række af klasliske 
Bjergarter; forst nemlig Strækningen nærmest ved Rigsgrænd- 
sen fra Vurrusjo til henimod Gruvelsjo, hvor man ikke alene 
træffer Qvartsskifer , men ogsaa Bildninger, der staae Talk- 
og Glimmerskifer nær, og som tildeels ndmærke sig ved Ud- 
vikling af Feldspafh. Hvad nu disse Skiferes Forhold til Fæ- 
muns-Sandstenen angaaer, saa synes Hisinger at antage, at 
de danne et almindeligt Underlag under Sandstenen som For- 
mation, en Mening, som i sin Almindelighed neppe kan være 
rigtig. De hidhorende Skifere, som Hisinger observerede i 
Gruveldalen, ligge vistnok i et saa lavt Niveau, at de med 
sine horizontale Skikter sikkerlig maae skyde in d under de 
nærmeste hoie Sandsteensfjelde. Men dette Forhold er ganske 
lokalt; det samme Slags horizontale Skifere findes paa andre 
Steder i et Niveau af henimod 3000 Fod; mellem dissse Ski- 
fere optræde desuden Afleininger af den samme urene Qvarts- 
bildning, som man stoder paa overalt i Sandsteensfeldtet, ja 
ofte endog tydeligt graavakkeagtige Lag (Store Yaaleberg, 
mellem Gutlu og Vaia), der tydeligt nok parallelisere de i 
Sporgsmaal værende Bildninger med Sandstenen. Der er der- 
for ikke Grund til at ansee disse nærmest om Rigsgrændsen 
optrædende Skifere for Andet end integrerende Led af vort 
store Sandsteensfeldt. 
