Et Strog af Rigsgrændsen 
403 
Deel af selve Vigclen, dernæst Fjeldet Ruten; rnellem begge 
den dybeDal, hvori Bolagen Elv flyder. Bjergartens nordlig- 
ste Grændsc falder omtrent sammen med Soen Bolagens sydlige 
Bred, inedens den mod Syd ender i de skraae Lier rnellem 
Feragens sydligste Deel og Vigelskaftet. Dog kan Udstræk- 
ningen i denne nordsydlige Retning ikke bestemmes med 
storste Noiagtighed; navnligen er det muligt, at Graniten i 
det lave og jævne Landskab i Vest for Gaarden Volddalen kan 
anstaae ubedækket af faste Bjergarter noget længere mod 
Nord, end jeg oven har angivet. Deriinod ere Observatio- 
nerne talrige nok til at gjore Grændserne for dens Udbredelse 
i ostvestlig Retning sikre. Efterat del sammenhængende Gra- 
nitfeldts vestlige Grændsc nemlig paa en længere Strækning 
har holdt sig omtrent midt rnellem Yigelens Ryg og Soen 
Feragen, hoier den ostligt om Yigelpiken hen til Bolagen; 
fra denne So lober den forst mod Sydost, omfalter Slorste- 
delen af Fjeldet Ruten, og gaaer derpaa i sydvestlig Retning 
over Bolagelven op til Passet nordligt under den storste Josnaa- 
Stot; fra dette Punkt og videre mod Syd holder Bjergart- 
grændsen sig vestligt under Bratsiden af den lange Helle- 
flintryg, der danner de hoieste Punkter af Yigelen, nemlig 
Josnaa-Stoterne. 
Hell eflint. 
Denne intime Blanding af Qvarts og Feldsteen optræder 
ikke alene her, men ogsaa andetsteds paa Rigsgrændsen i saa 
stor Maalestok, at den visselig fortjener her at opfores som 
en egen Bjergart. I den tælte og smaasplintrige Masse sees 
for det meste smaa Krystaller af Feldspath, og paa nogle 
Steder ere de saa talrige, at Bjergarten bliver en Porphyr. 
Farven er graae eller rodliggraae. 
Er end Helleflintens Skiktning i dette Feldl kun paa 
26 * 
