406 
J. C. Horbye. 
satte paa længere Slrækninger og i flere Retninger, uden at 
man opdager noget paalideligt Mærke, hvorved de kunne ad- 
skilles fra sande Skiktflader. Folgende Observationer ere 
derfor hoist usikre. Ved den sydligste Josnaa-Stot er det 
muligt, at~det er Bænke med 80 Graders Fald rnod N. 12f, 
som repræsentere Skiktningen; længere nordpaa derimod, 
maaskee 45° 0. 6; ostligt ved Bolagoset, temmelig tydeligt 
70° N. 5f ; ved Skaret veslligt op fra samme Os, 40° O. 7£. 
Paa Granitens Vestside er Skiktningen overalt tydelig; ved 
Josnaaen har Ilelleflinten kun 10 Graders Fald mod V. 8^, 
CObservationerne falde mellein V. 7 og 10; ved Bækken 
nordenfor Josnaaen, Helleflint 10° S. 3f; længere mod Nord, 
over det lille, nær Feragen anstaaende Granitfilial , 20 — 30° 
S. 4 og 3f. — Qvartsskiferen, som danner Vigelens hele 
Fjeldside fra Piken til Feragsgaardene, har 10 — 30 Graders 
Fald ud fra Graniten; dog savnes ikke ganske en svag Hæld- 
ning indad i disse temmelig horizontale Skiktrækker. De en- 
kelte Observationer her falde mellein S. 2 og V. 7f, og give 
for hele Fjeldsiden Middeltalet S. 5*. Vigelpik 45° N. 1; 
veslligt nær samme, 45° V. 11|; det nordlige Yigelskaft, 
10 — 30° V. 11J; den nordlige Tufsing-Knip sydligt ved Soen 
Tufsingen, 30° V. 6f; ved den sydlige, baade horizontale og 
indtil 70° faldende Skikter V. 6|. Pseudo-Conglomeratet nær 
Tufsingen har utydeligt vestligt Fald. 
Langs Granitens Vestside lige til Tufsingen findes allsaa 
et for det meeste svagt Fald mod Vest; Vigelpiken derimod 
og det mod Nord svagt skraanende Vigelskaft have nordligt Fald. 
Nord for Ruten: Stoten ved Grændseros No. 149, 30° N. 
5f ; nordoslligt ved samme, 30° N. 3J; rnellem den nævnte 
Ros og Gronhogd, 45° N. 2f ; sydligt paa Gronhogd, 45° N. 
2f. Sydligt under Gruvsjohogd, 10 N. 4J. — Paa alle disse 
