409 
Et Strog af Rlgsgrændsen. 
Lagenes Opslutning er dog her ikke saa tydelig, som man 
kunde onske; man er indskrænket lil at observere de en- 
kelte Skikthoveder, som hist og her stikke frem over det lose 
Steenras, og det er derfor ikke inuligt at bevise, hvad For- 
holdene give Anledning til at formode, nemlig at Helleflint 
og Sandsteen her oprindeligt ere blevne til af et og samme 
Material, og at begge nu ere forbundne ved Overgange. 
Sandstenen og Congloineratet, som anstaae paa det sydlige 
Vigelskaft, kunne i Slrogretningen forfblges hoit op mod Jos- 
naa-Stdterncs Helleflint, retsom om denne udgjorde en Fort- 
sættelse af Sandsteensskikterne; mellem de charakteristiske 
Former af begge Bjergarler kan man observere nogle Skik- 
ter, der ere saa forandrede, at man vilde være i Forlegenhed 
med at henfore dem lil den ene eller anden Art, hvis ikke 
de hist og her indkittede Qvartsstykker stemplede dem som 
henhorende til Sandstenen. Selv der, hvor Bjergarten alle- 
rede inaa kaldes Helleflint, ikke langt fra den sydligste Josn- 
aa-Stot, fandt jeg Rullestene af skifrig Qvarts ved Siden af 
de Helleflinten almindeligl ledsagende, smaa Feldspath-Kry- 
staller, samt conkretionær Feldspath (?). At jeg selv i den 
sydligste Josnaa-Slofs forovrigt charakteristiske Helleflint tro- 
ede paa den blegede Dagflade at sce Contourerne af indkit- 
tede Rullestene, betragfer jeg dog kun som en tvivlsom Ob- 
servation, da Stenens Indre ikke viste saadanne Spoer; imid- 
lertid bor del dog erindres, at ogsaa Forsteninger i mange tælte 
Bjergarter kun ere synlige paa den forvitrede Dagflade. — 
Saa meget er vist, at Sandstenen paa Grændsen henimod Hel- 
leflinlen er betydeligt forandret, og at der paa Contakten er 
observeret Rullestene indkittede i en Grundmasse, der i det 
mindste staaer Helleflinten meget nær. I denne Forbindelse 
bor det endnu anfores, at Helleflintskikterne ogsaa paa Gra- 
nitens Vestside have en saadan Position i Forhold til den son- 
