RANUNCULUS CYMBALARIA PURSH. FUNDET I NORGE 121 
os. Paa den anden side udmerker planten sig ved sin store 
vegetative formeringsevne, idet den sender ut utløpere i 
stor mængde (som Ranunculus reptans). Da den desuten 
fandtes i hundredevis av eksemplarer paa stedet, er det ikke 
usandsynlig at den i fremtiden vil kunne faa en større utbre- 
delse end nu. 
Desværre tillot ikke tiden os at foreta en mere detaljeret 
undersøkelse av voksestedet. Jeg skal derfor i det følgende kun 
forsøke at gi en oversigt over det milieu hvori Ranunculus 
Cymbalaria optraatte, efter vore notater paa stedet ; dette var 
nemlig yderst karakteristisk og meget interessant, fordi det viser 
en nøie overensstemmelse med det plantesamfund hvori ranun- 
kelen indgaar baade i Amerika og i Asien. 
Ranunculus Cymbalaria vokste paa Asmal i en typisk 
strandeng. Undergrunden, der udmerker sig ved relativt stor 
fugtighet, bestod av lerholdig sand, tildels av en noget dyndet 
beskaffenhet. Længer inde paa den forholdsvis brede og flate 
strand antok underlaget fleresteds karakteren av ren sand. 
Det ytterste bælte av den egentlige landvegetation bestod av 
*) Scirpus uniglumis 1 , der dannet en temmelig smal zone, hvis 
ytre del stod under vand ved flodtid. Paa en eneste plet iagttok 
vi ogsaa en liten gruppe av Scirpus maritimus , staaende endda 
længer ute i våndet. 
Paa litt tørrere bund indfandt dernæst Glyceria marilima 
sig i det nævnte Scirpetum, som derved gik over i en 2 ) Glyceria- 
association. Denne hadde imidlertid liten utbredelse og av- 
løstes snart av en anden, der dækket et noget større areal. I 
denne nye association indgik som dominerende foruten Glyceria 
og Scirpus uniglumis, der fremdeles var fremherskende, ogsaa 
følgende: 
1 Nomenklaturen er for de norske planters vedkommende som nævnes i 
det følgende, den samme som i Blytt-Dahl: Haandbog i Norges Flora. 
Kristiania 1906. 
