C. H. OSTENFELD OG OVE DAHL. 
(se ovenfor), 0. Sommerfelt og N. Lund (ifølge Bl. Norg. Fl.) 
tillige ved Vardø (maaske dog her snarere subsp. pseudo- 
frigida). 
Den opdagedes i Norge av J. E. Gunnerus 1770 i Steigen 
i Nordland og beskreves herfra i Fl. Norv. no. 1100 som ny art 
under navnet A. norvegica udmerkende sig særlig f o 1 i i s m a r- 
g i n e p r o r s u s n u d i s nec c i 1 i a t i s fra den sammesteds 
no. 1078 fra Mofjeldet i Helgeiand anførte A. ciliata L. Gunnerus 
tilføier dog, at A. norvegica rimeligvis ikke er andet end en 
varietet av A. ciliata. 
I det sydlige udbredningsomraade opdagedes den første gang 
1812 av Chr. Smith ved Munkabu sæter 1 paa Hardangervidden 
og benævnes av ham i hans planteliste (i mskr. i Botan, have 
i Kjøbenhavnr) Arenaria norvegica og i hans hrev til prof. 
Horneman av 6te oktoher 1812 (likeledes i mskr. sammesteds) 
Arenaria ciliata var. glabra. 
Men allerede S. Chr. Sommerfelt har fremhævet (i breve til 
J. Fr. Schouw, i mskr. i Botan, have i Kjøbenhavn), at der findes 
sparsomme haar ved bladgrunden og at der i Norge kun findes 
denne ene form av A. ciliata (paa etiketten i Herb. Hann.) samt 
at planta h e I v e t i c a d i f f e r t i m p r i m i s multi- 
t u d i n i c i 1 i a r u m (paa etiketten i Herb. Christian.). A. Blytt 
anfører dog 1. c., at bladene kan være „noget randhaarede 
(A. ciliata s. sti*.) eller glatte (A. norvegica )“. 
Undersøgelsen av det anførte meget righoldige materiale 
viser at der i Norge (med undtagelse av subsp. pseudo - 
frigida s indskrænkede omraade i Østfinmarken) kun findes én 
form av A. ciliata, der adskiller sig fra de i Mellemeuropa fore- 
kommende former væsentlig ved at bladene næsten ganske 
mangler randhaar (0—3 par paa bladstilken) Ved nøiagtig under- 
søgelse vil det vise sig, at neppe noget eksemplar er helt uden 
randhaar. 
1 Paa originaletiketten i Herb. Haun. staar Arenaria ciliata Fl d. 346 
L ? Gunn. 1078 & 666 ad Munkabue alp Hardanger. 
