C. H. OSTENFELD OG OVE DAHL. 
224 
Fortiden i Skandinavien og Island, hvor subsp. norvegicct 
synes at have sin hovedudbredelse, findes den ogsaa paa den 
lille ø Un st blandt Shetlandsøerne, derirnod er den ikke kjendt 
fra Færøerne. Dernæst træffes den paa et stykke av Vest- 
Grønland, nemlig fra Disco øen og nordpaa til ca. 73° N. Br. 
og endvidere paa en lokalitet paa Ellesmereland og ende- 
lig som fjeld plante paa Mount Albert i det østlige Quebec, 
Canada. En angivelse fra Labrador bygger bro mellem fore- 
komsten i Canada og den i Ellesmereland. 
Om den findes andetsteds i Canada end paa Mount Albert 
er vist tvivlsomt, da den av Robinson (i Asa Gray’s Syn. Fi. 1. c.) 
angivne forekomst fra Kicking Horse Pass i Rocky Mountains, 
vestl. Canada, ikke er sikker. 
Subsp. norvegicct er saaledes den form av A. ciliata, hvis 
forekomstomraade strækker sig videst, men det er ganske merkelig, 
hvor spredt den optræder. Forekomsten i Canada forklares vist bedst 
som relikt fra en koldere tid; det samme synes os ogsaa naturligst for 
Hardangeregnen og Jamtiand; derirnod kan Shetlands forekomsten 
dog ogsaa være en ny indvandring. I Skandinavien indgaar 
den i de bekjendte kolonier av sjeldnere fjeldplanter, der særlig 
forekommer paa glimmerskifer eller kalkholdig grund, og slutter 
sig specielt til dem, der har et udbredningsomraade i de cen- 
trale og et i de nordlige trakter. Forekomsten paa Hardanger- 
vidden i Haarteigens omgivelser forbindes med forekomsten i 
Aurland i Indre Sogn ved at den nylig ifølge G. Samuelsson 
er fundet av Th. E. Fries i Finsetrakten. 
I det sydlige omraade hører den til den faatallige gruppe 
av norske fjeldplanter, der kun forekommer i de vestligere 
fjeldtrakter, men mangler paa Dovre. I udbredelse kan den 
her nærmest sammenstilles med Arabis peiraeci, der dog 
gaar længere østover til Valders — Jotunheimen — Lesje. Ogsaa 
udenfor Skandinavien har den sidstnævnte en lignende ud- 
bredelse i det nordvestlige Europa (Island, Færøerne, Britiske 
Øer). 
