Granitens Theorie. 
57 
maatte gives brugbare chemiske Erfaringer, tyer han na- 
turligviis igjen til disse; thi — som vi have erkjendt som 
ufravigeligt — Geologen maa ved sine Postulater altid have 
foroie, at disse seent eller tidlig maae kunne bringes til 
at stemme med de chemiske Kundskaber, saa at han, forst 
naar alle Forsog have slaaet feil paa at bringe den for- 
langte Theorie tilveie ved Hjælp af det, man meer eller 
mindre fuldkomment allerede kjender om Dannelsen af 
Krystaller eller analoge Legemer, skulde kunne ansee det 
tilladt at gaae ganske udenfor al directe Erfaring i denne 
Henseende, i hvilket Tilfælde Udsigten til at enes med 
Chemien maa antages at fjerne sig meest. 
Sporge vi nu, efter disse Overveielser, om hvad der 
nærmest er at foretage, saa bliver det vel at undersoge, 
paa hvilke andre Maader end de af Neptunister og Vulka- 
nister forudsatte, saadanne Dannelser kunne foregaae, fra 
hvilke vi kunne hente Analogier eller idetmindste Vink til 
Besvarelsen af Opgaven om Dannelsen af Granit, Syenit o* S. V. 
Et vel bekjendt Phænomen: Krystallisering af Stoffe, 
som befinde sig i Dampform eller Gasform, frembyder sig 
strax; men siden ligger ikkun en yderst dunkel Region for 
os. Dog ogsaa denne maa betrædes. Det synes, at Mine- 
ralspecier eller overhoved faste uorganiserede Legemer 
ogsaa kunne dannes fra Nyt af med deres morphologiske 
og chemiske Charakterer, — - det vil sige, optræde i ikke 
for paa Stedet tilværende Former, og i en ikke for paa 
Stedet tilværende Sammensætning af de chemiske Bestand- 
dele, eller dog som nye Legemer med Hensyn til det ene 
eller det andet af disse Forholde, — uden at en Flyden- 
heds -Tilstand derved som nodvendig Betingelse gik forud. 
Det synes saaledes, sagde vi; thi at en Bevægelse af det 
hele eller dog af en Deel af det Material, hvoraf de paa 
