Granitens Theorie. 
39 
åf saa betydelige chemiske og morpliologiske Forandrin- 
ger i saakaldte faste Legemer, at vi, i den Hypothese, vi 
soge efter, ikke nodvendigviis beliove at forudsætte, at t. 
Ex. Granitens Material umiddelbar for Bjergartens Dannelse 
maa iiave været enten oplost i et neptunisk Fluidum eller 
ildflydende eller overhoved flydende paa no gen af de hidtil 
almindelig bekjendte Maader; thi om man vilde sige, at 
det anforte Tilfælde ikke udelukker Muligheden af, at de 
omsatte Stoffe dog kunne have været i den elastisk fluide 
Tilstand, saa vilde, om dette kunde bevises, vore hidtilvæ- 
ren de Begreber om denne Tilstand ikke lidet blive at mo- 
dificere, navnligen deri, at vi maatte ansee Stoffene i denne 
Form langt mere skikkede til at gjennemtrænge og bevæge 
sig i solide Masser, end vi hidtil troe dem istand til. — 
Mere bekjendte Exempler paa de Processer, vi tilsigte, 
ere, paa Krystallisering af og i faste Masser: Overgang af 
tætte Substantser, saasom Glas, amorpli Kalksteen o. s. v. 
til Krystallinitet ved Udsættelse for Virkningen af en pas- 
sende Hede, det saakaldte Bygsukkers Forandring fra en 
ukrystallinisk til en krystallinisk Tilstand blot ved at hen- 
ligge; paa chemiske Dannelser uden Krystallisation : For- 
vandlingen af flere Mineralspecier til Speksteen. 
Overveier man alle de bekjendte Tilfælde af saadanne 
morphologiske og chemiske Dannelser eller Omdannelser, 
saa synes det Resultat at fremgaae, at den Varme, som an- 
vendes ved Experimenterne, hellere tjener blot til at for- 
korte Processen ved at give den mere Intensitet, end at 
den derved er en absolut nodvendig Betingelse. Saaledes, 
naar nye Kobberforbindelser ved hiin metallurgiske Opera- 
tion frembringes ved Hjælp af Hede i en Tid af nogle 
Uger, synes det, ifolge lagttagelser paa nogle romerske 
Oidsager, at analoge og endnu videre fremskredne Dan- 
