Granitens Tlieorie. 
41 
En anden Anskuelse er vigtigere, men den horer maa- 
skee allerede til den Kategorie, som maa blive vor sidste. Man 
har ladet sig forlyde med den Mening, at Emanationer af 
Stotfe, der ere istand til at krystallisere, kunde, ved at 
trænge ind i solide Masser, afsætte Krystaller i disse. l)a 
man ved saadanne Leiligheder — til Yidenskabens Skade — 
gjerne har udtrykt sig med megen Discretion, det vil sige 
ubestemt, uklart, saa veed jeg ikke med Vished, om Nogen 
har forestilt sig, at f. Ex. tæt Skifer alene paa den anty- 
dede Maade har kunnet blive f. Ex. til Gneis, eller om 
herved tillige et Slags Smeltning altid har været antaget 
nodvendig. Men hvad vi paa sit Sted anforte ved at handle 
om Dolomitens og Gipsens Theorier, viser noksom, at den 
Idee er i fuldt Omlob, at idetmindste nogle i Mineralier- 
nes Composition indgaaende Stoffe ikke finde solide Lege- 
mer impermeable, og at de kunne fixeres i andre ligeledes i 
fast Tilstand værende Masser, for med dem at bidrage til Dan- 
nelsen af nye chemiske Forbindelser og af Krystaller. Uag- 
tet det synes, at Ingen herved har forestilt sig nogen an- 
den Tilværelses-Maade af de saaledes i Bevægelse tænkte 
Stoffe, end Gasernes eller Dampenes, saa merke vi dog, 
at vi kanskee alt her befinde os paa det Gebeet, som vi 
aliersidst betraadte, da vi spnrgte efter samtlige, selv de 
ufrdd komne re bekjendte Dannelses-Maader for Mineralspe- 
cierne. Men det forholde sig hermed som det vil, det 
kommer paa Eet ud, om de vandrende Stoffe, som man 
tænker sig, antages at være i den samme Tilstand som de 
bekjendte expansible Fluida, eller man forudsætter dem i 
en end nu subtiiere Form; vi kunne saa dog neppe haabe 
at indtrænge i disse Hemmeligheder, og imidlertid bliver 
Ideen lige brugbar eller lige ubrugbar ved vor Opgave. 
Den maa isamlhed i hoi Grad tiltrække sig vor Opmerksom 
02 
