Granitens Theoric. 
49 
og slet ikke forstaaer man bedre, hvorledes en anskydendeKry- 
stal formaaer at trykke en deigagtig Masse tilside, end hvorle- 
des den kan skaffe sig Plads i en fast Masse. Hvorom Alting er, 
saa maae vi indtil videre ogsaa lade disse umiddelbare Ind- 
tryk af Phænomenerne paa vore Begreber gjælde; de ville 
ofte idetmindste bevare os for utidige og tilsidst maaskee 
vildledende Anstrængelser for at give Forklaringer i Til- 
fælde, hvor der fortiden ikkun sporges om med et rigtigt 
Blik at opfatte et Naturforhold i dets factiske Sandhed. 
Saaledes veed jeg ikke hvad Idee man skulde ville gjore 
sig t. Ex. betræffende Chiastolithens Forekomst i Leerski- 
fer, eller om Feldspathkrystallers i Kalksteen eller i Qvarts- 
sandsteen, eller om saa mangfoldige andre lignende Kry- 
staludviklinger, naar man ikke vil holde sig til disse simple, 
af en ufængslet Naturanskuelse udsprungne Forestillinger. 
Fra de samme Forestillinger og overhoved fra dem, 
som resultere af Iagttagelserne over de i faste Legemer 
stedfindende Udviklinger, troer jeg nu, at vi ogsaa have at 
hente vore Begreber om Dannelsen af Graniten og de ov- 
rige massive Bjergarter, hvorom vi handle; det vil ligele- 
des blive til denne Kilde, vi komme til at vende tilbage, 
naar vi skulle sporgeomGneisens, Glimmerskiferens eller over- 
hoved om de krystalliniske Skiferes Oprindelse; ja den 
samme Ilovedidee vil tilsidst blive at anvende selv betræf- 
fende Leerskiferen og andre ikke krystalliniske Bildninger; 
thi, vel betænkt, er det vel endog ganske vist, at selv disse 
sidst tilsigtede Bjergarter, over hvis Udviklinger man har 
gjort sig saa liden Betænkning, ikke ere blevne afsatte 
ganske saadanne, som vi nu finde dem. Dog, det er de massive 
krystalliniske Kiselbjergarter, vi fortiden nærmest have for- 
oie, og navnligen de, som vi have fundet i vor Overgangs- 
formation. Men i det vi paa disse ville anvende Resulta- 
D 
