52 
K eilhau 
Det er aldeles tydeligt, at de Processer, som bevir- 
kede de granitiske Dannelser, især have hort hjemme i 
Leerskiferstrækningerne; men da disse overalt indbefatte 
Kalkmasser, saa see vi, at ogsaa Kalksteen maa være ble*> 
ven forvandlet i de Regioner, hvor Granitificationen over- 
hoved havde indsat sig. Paa samme Maade maa ogsaa 
Sandsteen paa enkelte Steder være bleven omdannet, samt 
Partier afUrbjerget, i hvilket vi have fundet, at Overgangs- 
graniten griber ned, deels ved at danne Overgange til Grund- 
gneisen, deels ved at ramificere sig deri. I Granitbildnin- 
gerne indeholdes flere chemiske Bestanddele, som enten 
slet ikke, eller ikke i den til de nye Mineratiers Dannelse 
tilstrækkelige Mængde findes i de Masser, som bleve Me- 
tamorphosen underkastede, hvorimod de Sidste til deels be- 
staae af Substantser, hvoraf idetmindste ikke Meget (man 
har bemerket kulsuur Kalk i Graniten) gjenfindes i den 
omdannede Bjergartj hvorledes denne Omtuskning er at 
forstaae, er det nu fortiden umuligt nærmere at oplyse; 
dog holder jeg det indtil videre for langt natnrligere at 
antage, at intet nyt Material er blevet udenfra tilfbrt 
de den omdannende Virksomlied underkastede Regioner, 
end at forudsætte, at dette har været Tilfældet, saasom 
at antage, at Sublimationer af Kali, Kiseljord o. s. v. skulde 
være komne til fra et underliggende vulkansk Verksted. 
Den store Porphyr-Dannelse havde sit Hovedsæde-^i 
den over Leerskifer og Kalk udbredte Sandsteen. Det er 
denskaben rig Frugt, da det virkelig alt synes erkjendt, at Com- 
plexen af samtlige didhenhorende Kjendsgjerningcr, under de til 
Dato fremsatte Anskuelser, er aldeles ubegribelig. (Hierdurch, 
heder det i Anledning af de i Sandstenen ved Hohnstein fundne 
Granitfragmenter, wird der ganze Fall erst recht ins Unbe- 
greifliche gczogen. Neues Jahrb. f. Min., 1836, Pag. 23.) 
