56 
Keilhau 
tage, at blot oprindeligen neptuniske og ikke ogsaa vulka- 
luske Bildninger skulde være dem underkastede. Men en 
endnu intimere Forening af Ideen om Massivbildningernes 
pyrogene Dannelse og Ideen om deres Tilblivelse ved Me- 
tamorphoser lader sig tænke derved, at begge Forestillin- 
ger muligviis kunne blive at subsummere under eet og 
samme hoiere Begreb; man har endnu slet ikke noiere 
overveiet, hvad der egentlig maa foregaae, naar en ildfly- 
dende Masse skal storkne t. Ex. til Granit ; vil man engang 
forsoge at gjore sig et noget mere end ganske overfladisk 
Regnskab herfor, saa skal man maaskee blive nodt til at 
gaae ind paa Anskuelser, ikke uovereensstemmende med 
dem, hvortil vore foregaaende Overveielser ledede os, og 
Processerne ved Overgangen af en amorph og homogen 
Masse til at fremstilles som krystallinisk og heterogen, 
skulle maaskee blive at antage som i Principet de samme, 
hvad enten Massen er hvad vi kalde fast, eller den er 
deigagtig, eller den er ganske tyndtflydende $ det er kan- 
skee ikke for dristigt at vove den Gisning, at den væsent- 
lige Forskjel ved Processen vil erkjendes alene at ligge i 
den til Udviklingen af Krystalindividerne nodvendige Tid. 
Men betræffende Ålt dette er det nodvendigt at oppebie 
Forskningernes videre Fremgang. Det var for Oieblikket 
nærmest ikkun vor Hensigt at nedlægge Protest mod den 
mulige Paastand, at vor Theorie skal forklare Alt, saa at, 
hvis den ikke kan gjore Rede for Gronsteengangenes For- 
holde, saa er den ogsaa at forkaste for alle andre Massiv- 
bildningers Vedkommende. 
Det er iovrigt ingenlunde min Mening, at de, som vi 
kaldte dem, uafhængige Gange og navnligen de af Aphanit 
og Diorit bestaaende, virkelig ikke kunne betragtes som 
metamorphiske Bildninger saaledes som Graniten, den store 
