30 
Keilh.au 
Her blive de skiktede Bjergarter fordetmeste begrændsede af 
Granitdistricterne; men overalt hvorSandstenen erforhaanden 
i hines Lagfolge, træder Graniten eller Syeniten strax tilbage, 
og det er nu Porphyr, som danner Grændsen, en Regel, 
hvorfra jeg som sagt kun kjender een Undtagelse, nemlig 
ved Bunden af Sande-Fjorden, hvor Granit kommer i Con- 
tact med Qvartssandsteen; men ogsaa dette indtræffer un- 
der et usædvanligt Forhold, som dog ikke her lader sig 
nærmere udvikle. — Et lignende Sammenforekommende af 
Overgangs-Sandstene og Porphyr har man ogsaa bemerket 
udenfor Scandinavien, og vi maae ved nærværende Anled- 
ning ogsaa tænke tilbage paa de Porphyrer, som omtales 
som saa hyppigen optrædende i den store Kulformation, 
Da vi forhen håndlede derom, turde vi, ifolge de Nyeres 
bestemte Paastande, ikke see noget i den Grad Constant 
i hiin Massivbildnings Forekomst med visse til Kulgruppen 
horende Led, at vi vovede at antage en Formations-For- 
bindelse mellem «le uskiktede og de skiktede Masser; vi 
merkede os kun, at en saadan Mening for havde existeref 
Paa denne Mening skulde vi nu maaskee være tilboielige 
til at lægge noget mere Vægt. 
Har man i vor Overgangsgruppe engang erkjendt Por- 
phyrens Afhængigheds-Forhold til Sandstenen, saa vil man 
af analoge Grunde heller ikke kunne nægte, at et lignende 
huder Sted mellem de granitiske Bjergarter og Leerskife- 
rens store Formationsled* Men allermeest ioinefaldende 
er den Forbindelse, Euritporphyren, naar den forekommer 
i Leieform, viser med Alunskiferen. Det er muligt, at 
dette sidste Sammenforekommende har en ganske anden 
Gmnd end t. Ex. den store Porphyrs og Sandstenens. 
Alunskiferen optræder, af Aarsager, som siden skulle oply- 
ses, gjerne nærmest ved Grundfjeldet; dersom nu ogsaa 
