Granitens Theorie. 
samme paa den nysnævnte Lokalitet, hvor den befmder sig 
i Urglimmerskifer : mellem Porphyrmassen og Glimmerski- 
feren lober paa begge Sider af Gangen et Besteg af Gron- 
steen omtrent een Fod mægtigt ; endnu paa meget langt her- 
fra liggende Punkter af den samme Gang viser Gronstenen 
sig paa ligedan Maade og med samme Mægtighed. Dette be- 
synderlige Phænomen, som dog ikke tilhbrer den her be- 
teguede Rhombeporphyr-Masse alene, men ogsaa forekom- 
mer ved nogle andre abnorme Bildninger i Territoriet, maatte 
ifolge Erup ti ons-Theorien være at forklare saaledes: enten 
vilde Gronstenen blive at ansee som tilhørende en sildi- 
gere Frempresning, hvorved den fandt Yei op igjennem 
Revner, der dannedes ved Porphyrens Fralosning fra Side- 
stenen paa begge Sider, — eller den maatte betragtes som 
fremkommen ved en tidligere Eruption, men som derefter 
klovet efter Midten, da Porphyren trykkedes iveiret og 
fyldte den saaledes paany a&bnede Revne. 
Her have vi nu den belovede Beskrivelse. Intet af det, 
som med Sandhed kunde anfores til Fordeel for den vul- 
canistiske Anskuelsesmaade af de massive Bjergarters For- 
holde, er, saavidt jeg veed, blevet forbigaaet, og heller ikke 
savnes, i det Hele taget, noget af de Phænomener, som sæd- 
vanligviis findes omnævnte i alle Fremstillinger af dette Slags, 
det skulde da være, at vi slet ikke have talt om Slakke- 
dannelser, om Forvandlinger ved Forglasning og Fritning; 
men det, som paa intet Sted har været at paavise, har na- 
turligviis heller ikke kunnet anfores blandt de virkelige Facta. 
Endvidere er det at bemerke om den givne Skildring, 
at det Billede, som den forer os foroie, i Forhold til den 
Ufuldstændighed, hvoraf det, som vi skulle see, vistnok 
