14 
K ei! hau 
Districter, og paa den anden de rode euritiske Porphyrer, 
der kun optræde paa en underordnet Maade i de stratifi- 
cerede Districter. Iblandt Afændringerne af forste Slags 
fandt v. Buch Prototypen for sin Rhombeporphyr, og en Va- 
rietet af Brongniarts Porphyre brun-rouge eller Melaphyre, 
som denne Forfatter anforer som forekommende paa Tyve- 
holmen (L’e'corce, P. 350 ; Classif. P. 107), horer ogsaa hid. 
De af disse Biidninger bestaaende Masser fremstille i Chri- 
stiania-Dalen et tredie Siags Form-Eiendommelighed, naar 
man vil regne, at Euritporphyren ved sit Forhold som Lei- 
er afgiver det forste Slags, og Gronstenen ved sin Gang- 
form det andet. Her omkring Staden nemlig seer man 
Rhombeporphyren i tildeels ganske regellost begrændsede 
Masser at ligge i det af Leerskiferen og Kalken sammen- 
satte Terrain; disse Masser ere vel meest udstrakte i de 
samme Retninger som Gronsteengangene ; men de ere for- 
holdsviis korte, og fremvise ingenlunde plane og indbyrdes 
parallele Salbaand, saaledes som Gronstenen; tværtimod 
seer man Rhombeporphyren med tykke Kiler og plumpe 
huttede Udlobere at kaste sig mangfoldigen ind i Sideste- 
nen. Paa andre Lokaliteter fremstille disse Porphyrer dog 
ogsaa temmelig regelmæssige Gange, men da er det, at de 
i deres petrographiske Charakteer nærme sig Euritporphy- 
ren. - — Exempel paa Rhombeporphyr som Gang i selve 
Grundbjerget , hvor dette ikke meer bedækkes af Overgangs- 
formationen, har man paa et Par Steder, og idetmindste paa 
det ene af disse er det tydeligt, at Gangen derfra uafbrudt 
fortsætter langt ind i Overgangs-Territoriet, hvor den da 
sees at gjennembryde Kalk- og Leerskifer-Straterne. Den 
samme Gang — et af de Steder, hvor den er at see, er 
paa Næsoddens Forbjerg viser endnu et andet hoist 
merkværdigt Forhold, som man bedst kan iagttage ved 
