10 
Keilhau 
nægte at være opsteget i flydende Tilstand gjennem den 
fra Dybet kommende Gangkloft! Det er i Nærheden af 
Holmestrand, at jeg har iagttaget dette Særsyn, og vi have 
vel her et virkeligt Exempel paa den saakaldte ”Stilk”, 
som man saa gjerne har villet finde under Basaltkupler 
o. s. v. Denne store Kjendsgjerning har dog nogle væ- 
sentlige Mangler, som vi i vor Triumf ikke tor oversee; 
ved Gangens Sider ere Sandsteenlagene i enhver Henseende 
uforandrede, og ”Frictions-Conglomerater”, som dog vist 
her burde ventes, ere slet ikke forhaanden. — Hvad de 
Conglomerater angaaer, der, som anfort, antræffes blandt 
de Masser, der sammensætte Porphyr-Districterne, da inde- 
holde de aldrig andre end Porphyr-Brudstykker, og ligge 
tildeels paa en saadan Maade midt inde mellem de egent- 
t ' 
lige Porphyrer, at de umuligen kuune ansees som Frictions- 
Conglomerater. 
Euritporphyr , Gronstene o. s. v. — De ovrige abnorme 
Bildninger i Christiania-Territoriet optræde i langt mindre 
voluminøse Masser, end de, vi hidtil have betragtet; de 
ere deels lagformige, deels gangformige efter denne sæd- 
vanlige Maalestok, som tillade os at oversee dem i deres 
Heelhed nogenlunde paa een Gang. Den rode Porphyr, 
eller som vi kaldte den i Petrographien, Euritporphyren, 
gjennemsætter de skiktede Bjergmasser fordetmeste saale- 
des, at de pladeformige Partier, den danner, ere parallele 
med Straterne; men der gives ogsaa nogle enkelte Exemp- 
ler paa, at den fremstiller de tydeligste Gange. Det er 
merkværdigt, at den i de allerfleste Tilfælde ligesom er 
bundet til de Steder, hvor Formationens Leerskifer optræ- 
der som Alunskifer, og det er ligeledes et paafaldende 
Phænomen, at Alunkiferen aldrig viser sig forandret i Be- 
rorelsen med Porphyren, selv om den, hvad man kan see 
i 
