Granitens Theoric. 
5 
Kart*) viser; det andet begynder lidt nordeufor, og er ud~ 
bredt paa begge Sider af Mjosen, saa at det beqvemt kan 
benævnes det oplandske forsteningforende Overgangs-Terri- 
torium. — Da vi ved foregaaende Anledninger af lignende 
Art have vant os til at folge den nu fortiden sædvanlige 
Fremstillings-Maade , saa skal forst en Beskrivelse over 
Gjenstanden blive forsogt i samme Maneer. Vor Commen- 
tar skal derefter folge, samt de Forandringer og Tilsætnin- 
ger, som maatte blive nodvendige. 
Af de til den forsteningforende Gruppe af Overgangs- 
bjergarter henhorende Led forefindes i de tvende Territo- 
rier: Leerskifer, Kalk, Graavakke, Graavakkeskifer, Over- 
gangs-Sandsteen og Sandsteenskifer. — Kalk og Leerskifer 
vexle med hverandre, eller den forste danner meer eller 
mindre mægtige Indleininger i den sidste; Sandsteenskife- 
ren og Sand stenen ligge regelmæssigen over st i den hele 
Lagfolge ; egentlig Graavakke og Graavakkeskifer tilhore 
blot Egnen ved den nordlige Deel af Mjosen, og danne 
her brede, fra O. til V. lobende Zoner afvexlende med 
Kalkzoner. Det Hele hviler med overgribende Leining paa 
Udgaaenderne af Grundfjeldets Bjerglag, nemlig paa Ho- 
vederne af Skikter bestaaende af Glimmergneis, Hornblen- 
degneis, Glimmerskifer og Hornblendeskifer, der have et 
steilt Fald, og ende eller ere ligesom afskaarne i en Overflade, 
der her blot med mindre F ordybninger og F orhoininger bolger 
sig hen over mange hundrede Qvadratmile. Paa meget faa Ste- 
•) Et Kart nemlig, som alt for nogen Tid siden er færdigt, og 
som er bestemt til at komme ud i forste Livraison af et af 
mig, med Understottelse af det jkgL Norske Videnskabers Sel- 
skab udgivende Verk: Gæa Norvegica. Man kan ellers her 
ogsaa benytte sig afTab. VII i Darstellung der IJebergangs 
Form. Leipz. 1826. 
