Granitens Theorie. 
67 
haardere samt krystallinisk, og hvorved Contact-Mineralier 
frembragtes. 
Dette er nu Hr. Kefersteins Anskuelser, som vi alle- 
rede berorte ved at handle om Granitens Oprindelse. 
Hvad vi dengang sagde, maae vi endnu gjentage, at det fo- 
rekommer os, at denne hoist agtvædige Geolog endnu alt- 
for meget soger at nærme sig Vulcanisterne. Vi troe, at 
Contactmineralier og Forandringer i Sidestenen ved mas- 
sive (eller andre) Bjergarter, ikke behove at have Hede 
til Aarsag, og vi holde for, at Granit, og hvorfor da ikke 
ogsaa Gneis o. s. v. kan danne sig af "amorphiske” Skifere 
uden foregaaende Opvegning. Vi afholde os fra at tale om 
nogen Gjæring eller Krystallelectricitet ; thi vi komme der- 
ved ikke Forklaringen af den endnu uforklarlige Omdan- 
nelses-Proces nærmere. Ved vort Overgangs-Territoriums 
Granit- og Porphyr-Dannelser, der i Mægtighed kunne 
maale sig med hvilkesomhelst Udviklinger af denne Art, 
fandt vi intet Spor af Opdiivninger eller Opsvulmninger 
af Masserne; vi troe derfor, at heller ikke saadanne be- 
hove at antages ved de skifrige metamorphiske Bjergarter, 
saalænge ikke bestemte lagttagelser bevise Nodvendigheden 
af denne Supposition. Det synes ellers vistnok meget 
rimeligt, at en saadan Gdvidelse maatte finde Sted, naar 
man sammenholder den krystalliniske Struktur med den 
tætte, og vel muligt derfor, at fremtidige Undersogelser 
ville vise os Exempler paa, at en Bjergarts Metamorphose 
har havt en Forogelse af dens Volum til Folge. Det sy- 
nes derhos ogsaa meget sandsynligt, at Omdannelses-Pro- 
cesserne virkelig, naar de ikke gik desto langsommere for 
maae have udviklet en til Intensiteten af deres Chemis- 
mus svarende, merkelig Varme, og deslige Varme-Udvik- 
linger maae endog bestemt antages at finde Sted, naar vi 
