68 
Keilhan 
tænke paa saadanne Niveauforandringer, som Sverrigs rni- 
værende Stigning, hvilke vi ellers neppe kunne forklare. 
Men efter de hidtilværende Iagttagelser have disse Tera- 
peraturforogelser vist ikke i Almindelighed havfc Smeltnin- 
ger eller de andre betydelige Virkninger tilfolge, som Ke- 
ferstein antager. 
Vor Mening om Dannelsen af Gneis, Glimmerskifer 
o. s. v. bliver da i Korthed den, at disse Bjergarter ere 
fremkomne ved stille omdannende Processer, aldeles ana- 
loge med dem, som frembragte Graniten og de ovrige 
krystalliniske Bildninger, hvori Skiktningen eller Skifer- 
strukturen af det oprindelige Material gik tabt. At Skikt- 
ningen eller den skifrige Struktur i de sidste forsvand.t, 
medens den derimod synes vedligeholdt i de krystalliniske 
Skifere, kan vistnok, saaledes som Keferstein siger, idet- 
mindste i mange Tilfælde synes ak være Folgen af en hoiere 
Krystallinitet eller overhoved af en videre fremskreden Om- 
dannelse ved de massive end ved de skiktede metamorphiske 
Bjergarter; men jeg troer Ikke, at man altid kan betragte 
disse Forholde saaledes. Fordetforste ere særdeles mange 
saakaldte eller virkelige Urskifere, allerede blot efter Kor- 
net at domme, langt mere krystalliniske end mangen Gra- 
nit; og fordetandet er det temmelig vist, at Parallelstruk- 
turen hos saadanne Skilere ikke altid hidrbrer fra den op- 
rindelige Skiktning, men fra de omdannende Processer, 
hvilke da hellere maae antages at have været stærkere, 
hvor en saadan Regelmæssighed frembragtes istedetfor den 
confuse Granitstruktur, end svagere. Dette sidste Forhold 
isærdeleshed, og overhoved hvad Forestilling man har at 
gjore sig om Skiferstrukturen hos krystalliniske Bjergarter, 
er endnu at overveie noiere, forend vi kunne forlade de 
krystalliniske Skiferes Theorie. 
i 
