70 
Keilhatt 
ling over denne Gjenstand (Geol. Trans., sec. Ser., Vol. 
Ill), aldeles parallele Klyvningsplaner, som overskjære de 
ved Bundfældningen dannede Strata. Nogle af Straterne 
bestaae af skjonne krystalliniske Chloritskifere ; men de 
fleste ere grove og af en mechanisk Struktur, og samtlige 
ere meer eller mindre boiede; alle disse Lag, de finere 
saavelsom de grovere, have været den Forandring under- 
kastede, som frembragte den overskjærende Klyvnings-Ret- 
ning. "Krystalliniske (?) Kræfter have arrangeret om igjen 
hele Bjergmasser, og frembragt en skjon krystallinisk Klyv- 
ning (?) gaaende ligedan gjennem alle Strata.” Sedgwick me- 
ner, ”at en krystallinisk Action har modificeret hele Mas- 
sen, og at krystalliniske eller polare Kræfter have virket 
paa den paa een Gang, i givne Retninger.” I Krystallisa- 
tionen, siger han, er der Noget, som ligner en bestemt 
Polaritet i enhver Partikel, ved hvilken den bestemmes til 
at vende sig i en vis Retning, og til at gruppere sig selv 
med andre Partikler i bestemte Former, og naar denne Po- 
laritet er virksom i en meget stor Masse, saa synes det, at 
Krystal-Actionen maa opnaae en overordentlig Intensitet, 
hvorved man ganske vel er istand til at forklare sig disse 
Phænomener. Uagtet nu dette Prof. Sedgwicks Raisonne- 
ment kanskee ikke i alle Dele er saa ganske at billige, og 
just synes mindre anvendeligt paa det af ham observerede 
Tilfælde, saa ligger der dog en meget god Idee deri. Om- 
trent paa denne Maade, mener jeg, er det, at de under 
Krystallisationen virksomme Kræfter idetmindste i man- 
ge Tilfælde have frembragt den Struktur , som skiller 
Gneisen fra Graniten. Jeg har i Tellemarken seet et tykt 
Skikt af yderst charakteristisk Gneis mellem Strata af an- 
dre krystalliniske Skifere, i hvilket Glimmerpartiklerne og 
overhoved Gneisstrukturens Planer vare næsten retvinklige 
