90 Om Kongsbergs Ertsfeldt og Solvgange. 
baand ganske tæt ved Siden af og navnligen vesten for 
det anforte Overbjergets Hovedfaldbaand. Det være her 
betræffende disse nok at anfore nogle Navne saasom: Krag- 
Grubens, Knute-Grubernes , Barlindalens Faldbaand, og 
at gjore opmerksom paa, at ogsaa de, ved at være sam- 
mentrængte just paa det samme Sted, hvor Overbjer- 
gets Hovedfaldbaand er mægtigst, vidne om, at denne Deel 
af Bjergstrækningen mere end nogetsteds er rigidetmindste 
paa Faldbaand-Ertser. 
4) IIelgevande ts Faldbaand. Henved J Miil i lige 
Linie mod Vest fra Kongsberg har den brede, lige ind 
over Tellemarkens Grændse udbredte Fjeldstækning, hvor- 
af Overbjerget udgjor saa at sige den ostre Rand, en 
Sænkning, hvori Fjeldsoen Helgevandet ligger; i dennes 
Omegn gives flere, tildeels vigtige Faldbaand, hvoraf især 
et udmerker sig ved en anselig Brede. Bjergarterne ere 
her temmelig forskjellige fra dem nærmere ved Kongs- 
berg, hvilket man ogsaa sporer i et mindre regelmæssigt 
og kortere fortsat Strog af Baandene, og i deres hurti- 
gere vexlende Udvidelse og Sammentrækning efter Breden. 
5) Faldbaand syden for Kobberbergs-Elven. Disse 
synes at være en Fortsættelse af Under- og Overbjergets 
samt Barlindalens Faldbaand, og stryge næsten lige i Syd 
til Lidterud-Elven, paa hvis anden Side et ganske andet Sy- 
stem af Bjergarter fremtræder. 
6) Faldbaand uorden for Johndals-Elv, især paa 
Vindor-Fj e Idet. Disse antages af Flere at være en 
Fortsættelse af Baandene paa Under- og Overbjerget, og 
uafbrudt at stryge nordlig op igjennem den Afdeling af 
Fjeldstrækningen mel! em Nummedal og Tellemarken, som 
i Syd begrændses af Johndals-Elven og i Nord af den Boi- 
ning af Laugen, som finder Sted ovenfor Lyngdals-Elvens 
