Om Kongsbergs Ertsfeldt og Solvgange. 99 
Da det maa antages, at de i denne Grube overhoved 
meget regelmæssige Baand idetminste ikke særdeles væsent- 
ligen forandre deres Natur paa en Afstand, som fra Gesen- 
ket cd til Driftens overste Deel ved f, saa skulde man hvis 
der altid var en jævn Mængde Solv i de i samme Baand 
beliggende Partier af en Gang, have forefundet saadanne 
egale Qvantiteter overalt ovenfor Linien a bede i Baandenes 
Retning opad. Men i dets Sted har her hersket den meest 
overordentlige Ustadighed i Henseende til Gangens Indhold ; 
medens der fra f til gpaa den ene Side, og til h og i paa den an- 
Side, ikke har kunnet drives paa Gangen formedelst' dens 
Fattigdom, har den, der hvor det har lonnet sig at afbyg- 
ge samme, deels indeholdt hidtil ganske magelose Solvmas- 
ser, deels kun været maadelig rig. Det var fra Punctet 
k, at man udbrod en Solvklump, der alene for sig veiede 
mere end 1400 Mark, men som menes end da neppe at 
have udgjort Halvdelen af den hele Solvmængde, som her 
var sammentrængt til een sammenhængende Masse. Ved 
Punctet 1 skede i 1832 det bekjendte Gjennemslag fra Drif- 
tens daværende Gesenk til den saakaldte Bergraad-Ort, 
hvorved der ved eet Skud losgjordes omtrent 2000 Mark 
Solv. Merkeligt er ogsaa Punctet ra, hvorfra i 1834 er ud- 
taget et Stykke gedigent Solv af 595 Mks. Vægt. Om Til- 
stedeværelsen af disse overordentlige Masser af det ædle 
Metal havde nu Bjergmanden ingen, idetmindste aldeles in- 
gen sikker Formodning, forend han umiddelbar berorte 
samme; de maaskee forhaan 'enværende hoist uvisse og ofte 
ganske skuffende Tegn, som kunne have gaaet forud for 
Solvmassernes Opdagelse, have vel viist sig i det Hoieste 
etParFod forend disse Masser selv. Man seer da allerede 
heraf tydeligt nok, at den største Rigdom kan indtræffe 
ligesaa uventet, som total Armod kan indstille sig der, hvor 
