om Landjordens Stigning. 109 
llcise, ved at tale med en Mængde af de bedst underret- 
tede blandt Indvaanerne og ved at undersog‘e flere af de 
gamle Merker, at Beviserne, som man for liavde beraabt 
sig paa betræffende Niveauforandringerne, baade ved Kyster- 
ne af Sverrig og Finland vare aldeles fuldstændige og 
fyldestgjorende, og at de Merker efter Landstigningen, 
som findes mellem Uddevalla og Gothenborg', ere ligesaa 
tydelige som de paa Kysterne af den botniske Bugfc. I 
de 14 Aar, som vare forlobnc fra de sidste Merkers Ind- 
bugning til 1834, bavde Landet, mener L., paa nogle 
Steder nordenfor Stockholm hævet sig 4 eller 5 Tommer. 
Forandringen viser sig tydeligen mindre, naar man gaaer 
fra de nordlige Dele af den botniske Bugt sydefter, idet 
den er ubetydelig omkring Stockholm, og slet ikke mer- 
kelig i 8 ha ane, hvorimod den igjen, som anfort, tydeligen 
fremtræder nordenfor Gothenborg, saasom navnligen paa 
Oerne ved Marstrand og paa Guldholmcn, hvilken sidst- 
nævnte Lokalitet er iblandt dem, som isærdelcshed ere paa- 
pegte af Celsius. 
Overveier man nu hele dette ixierkværdige Phænometo 
videre, saa seer man snart, at hvis Fremstigningen fort- 
farende har fundet Sted i nogle tusind Aar i et Forhold 
af flere Fod i et Seculum, saa maae store Sfraehninger af 
livad der nu er Land, have ligget under Havet i en for- 
holdsviis ny Tid. Det er derfor natur! igt at opkaste det 
Sporgsmaal, om der ikke lindes noget Spor efter et Opkold 
af Soen i en saadan Tid paa Steder, som nu ligge irule 
i Landet. Svaret herpaa er aldeles tilfredsstillende. I 
Egnen ved Uddevalla antræffer man, i et hoinet Nsveau, 
Masser indeholdende Conchylie-Skallcr af Arter, som nu 
leve der i Havet, medens der paa den ostre Side af Sver- 
rig, ved Stockholm, Gefle og andre Steder ved den bot* 
