om Landjordens Stigning. 
111 
mindre end 4 Fod i cet Aarhundrede; raen efter dette Forhold 
vilde 5000 Aar have mcdgaact, for at disse Nedlag kun- 
ne være blevne hævedc ti! deres nuværende Moide. Bog, 
ligcsom Bevægelscn i vor Tid er meget forskjellig paa 
de forskjellige Steder, saa kan den ogsaa have varierct 
meget i Intensitet i de forskjellige Perioder. 
Men det kommer ikke alene an paa at vide, om Bevæ gel- 
sen stedse skrider frem lige meget, men ogsaa om den af- 
tid tinder Sted i een Retning. Ganske vist oscillerer Land- 
jordens Moide : i Seelernes Lob kan det samme Di- 
strie t blive lavere, og siden igjen hoiere. Denne Mening 
bar fondet cn paafaldende Bekræftefse ved de Danske Dei- 
sende PingePs ogGraalPs lagttagelser i Gronland 1S36-— §2; 
de overtydede sig om, at en stor Deel af den gronlandske 
Kyst, nemlig en Strækning af omtrent 400 geogr. Mile i 
Lam g de , i Lobet af de sidste 4 Åarlumdreder ved Synk' 
iling bar aftaget i Moide, en Synkning, ifolge hvilken 
saavel de Indfodtes som de gamle Kolonisters Boliger 
nu staae under Vand i Flodtiden. — Nogle Phænomener i 
Egnen ved Stockholm synes heller ikke at kuene forkla- 
res anderledes end ved at ant age en afvexlende Stigning 
og Synkning af G runden , siden Landet blev beboet af 
Mennesker. Da man ved Sodertelje i 1819 grov en Gana! 
for at forene Mælarn med Ostersoen, kom inan gjeimem 
mariniske Strata mdeboldende fossile Muslingskaller af 
dstersoiske Arter, Ved et Dvh af omtrent 60 Fod kom man 
t j 
ned paa en forhenværende Bygning, formodentlig en Fi- 
skerhyttc, opfort af Træc, hvilket nu var saa oplost, at 
det ved at komme i Luften hastigen imulrede hen ,* i Hyt- 
tens nederste Deel, som havde ligget omtrent i Holde med 
Socn, var dog Vræet noget bedre vedligeholdt. Paa Gul- 
yet var et uformeligt Ildsted, bestaaende af en Ivreds af 
