114 
K e i 1 h a u 
foraarsage en Oploftning' af mellern 2 og' 3 Tusind Fod. Og 
Afkjolingen af den samme Masse maattc siden igjen bringe 
de overliggende Bjergarter til at synke ned og at antage 
deres oprindelige Niveau. Ved saadanne Virkninger kunne 
vi nu forklare Seandinaviens successive Stigning samt Gron- 
lands Synkning’, dersom ogsaa dette sidste Phænomen ved 
nærmere UndersOgelse skulde blive bekræftet som et be- 
stemt Faetum 
Til denne af vor engelske Geolog 1 2 ) givne Forklaring 
af de sagte fremskridende Niveauforandringer, er der virkc- 
1 ) Na.^ man kommer til fuld Overbeviisning om, at det forhol- 
der sig rigtigt med denne Synkning af Gronland, skulde det 
da ikke være Umagen værd endnu engang at foretage en Re- 
vision af Actstykkerne betræflende det i sin Tid saa meget 
omdisputerede Friisland ? 
2 ) Tidligere end Lyell Iiar egentlig alt De la Beche udtalt den 
hele her fremsatte Idee. I et Verk med Titel: Sections and 
views illustrative of geological phenomena, London 1830, le- 
veres paa den 40de Tavle en Figur, som anskueliggjør For- 
holdet af de hiiieste Fjelde til Jordradien; i Texten hertil 
hedder det: man vil bemerke, al de hoieste Spidser af Ili- 
ntalaya ikke ere andet end hdist ubetydelige Fremragninger ; 
og det er vist, at ved billedlige Fremstil tinger af dette Slags 
kan en meget bestemtere Forestilling om Tingenes relative 
Betydenhed erkoldes, end ved hele Sider af Beskrivelser. 
For den, som betragter en saadan Figur, vil det blive klart, 
at ringe, ikke overalt lige Contractioner af Jordmassen maae 
frembringe Forandringer af Overfladen, hvilke af os skulle 
ansees som betydelige; og det vil sees, at blotte t her mo- 
rn etriske Differentser under Jord sko rp en maae 
være tilstrækkelige til at hæve hele C ontinenter 
op over Havfladen eller til at sænkc dem ned un- 
der samme. (See herom ogsaa : Babbage, i Lond and Fdinb. 
phil. Mag, Vol. V., og i Neues Jahrb. f. Miner., 1835, V, 
IV 154). 
