128 
K e i 1 li a u 
men fordetmeste folger lluldjord og' Græstorv ganske umid- 
delbar derpaa. 
Flere Maalinger, som nedenfor skulle aufores, rise, 
at denne Leerformation i den sydostligc Deel af Agers- 
Luus- Stift naaer et absolut Niveau af omtrent 600 Fod. 
Ilvad forken blev sagt om disse Egnes Hoide over Havet, 
vil da gjore det begribeligt, at Leret dersteds maa kunne 
være særdeles vidtloftigen udbredt. Virkelig' antræffer man 
det op r saa saagodtsom i alle storre og’ mindre Fordvbninger 
af Fjeldgrnnden eller paa andre for den foregaaede Af- 
sætning beqvemme og siden mod Bortvaskning beskyttede 
Steder, som ligge under det nysnævnte Viveau af 600 Fod. 
I Smaalelinene findes store Leerfeldt, især i Askim, 
Edsberg og Rakkestad samt mellem Tbune og Fredrikstad. 
Eigesom Landet ber i det Hele er lavt, saa stiger beiler 
ikke Leret ber til nogen betydelig Hoide^ oftere gaaer det 
lige ned til Fjorden og fortsætter paa dens Bund. 
I Spydberg er det, efter YVilses Bemerkning (Spyd- 
bergs Beskr. P. 154), impregneret med Kjokkensalt, saa 
at Kreaturene begjærligen slikke det Ved Fredrikstad 
skulle flere svage Saltkilder fremkomme af Leerterrainet, 
og i Tbune, paa Gaardcn Alvembougens Grund, var der 
lieri en saadan Kilde, som i de trange Aar 180S og 1809 
meget beuyttedes af fattige Folk til Saltning, men som se- 
nere er tilstoppet. 
Soskjælleue, der isærdelesbed betegne denne Forma- 
tion som afsat under Bedækning af Havet, ere i Smaaleb- 
nene fundne paa mange Steder. I Glommens Strandbred 
ved Glæng, 80' o. H. (B. & K , 1834) og i et Teglverks 
Gruber ved Kjolbergbroe ovenfor Fredrikstad, 20 —30 F. 
o. H., fandtes flere Arter af Lector Boeck og mig paa en 
