om Landjordens Stigning'. 
129 
Reise i disse Egne i 1834 (sec Magazin for Naturvi- 
denskaberne 2den Rækkes 2det Bind, Pag. 133), Ved 
Gaarden Lckurn i Edsberg, 220 Fod o. H. (B)., viste 
man os et Sted paa det lier udbredte Leerfeldt, hvor en 
temmelig Mængde vel vedligeholdte Snekke- og Musling- 
Skaller laae saaledes sammen nær ©v erfladen af Eeret, at et 
særegent skalforende Eag, men af ganske kort Udstrækning 
og Tykkelse, kunde siges at være ndbredt overst deri. Lidt 
nedenfor, v ed Gaarden Lysager, har Wilse (Reise, II, 197) 
seet Soskjæh Ved et Jordfald, som i 1816 gik ud ved 
Gaarden Eeg ovenfor Onstad - Sund, opdagede man paa 
Bundcn af Skredet en heel Banke af Saltvands - Muslinger 
og Snekker, et Fund, hvorom Hr. Bavneinspecteur Schive 
heretter i sit Skrift i Anledning afVormens og Glommens 
Lndersogelse; Glommens Vandflade har ved Onstad-Sund, 
efter Barometer - Maaling af Eector Roeck, en Efoide af 
280' o, H. 5 Skredet ligger, saavidt vides, kun ganske lidt 
hoiere. I Nærheden af Gaarden Egethun i Berlands Sogn, 
foruden paa flere andre Steder i Smaalehnene, har Hr. O. 
Tank bemerket Levninger af Skaldyr; Elgethun ligger 
«den al TvivI meer end 400 F» o. H. Endelig er det 
mig berettet, at Leret paa Iddesletten ved Fredrikshald 
samt nogle smaa Leerlag*, som forekomme i Enningdalen, 
ogsaa indeholde saadanne Levninger. — Åt ikke endnu 
mange flere Steder i denne Henseende kunne anfores, kom- 
mer uimodsigeligcn alene deraf, at hidtil ikkun Faa have 
givet Agt paa disse Gjenstande. 
Hvad det ovenfor omtalte Hvalfiske-Skeiet angaaer, da 
blev det fundet i Tistedalen 1682; nogen nærmere Under- 
retning om Lokaliteten var i 1834 ikke mere at erholde. 
Wilse (Reise, II, 224 og 218) antager vel Muligheden af, 
I 
