130 
Keilliau 
at Dyret lian være liommet op i Elven, saaledcs som Yi- 
veau-Forholdet nu er; men holder man sig* strængt til hans 
Udtryk om Findestedet, saa synes dette at have været ved 
Foden af de storre Vandfald, altsaa ovenfor et lidct Fald, 
Shaaning -Fossen kaldet, soin man kommer forbi nedenfor. 
Er dette rigtigt, saa maa dog vel Beenradet, efter livad 
jeg kunde skjonne ved at see Stedet, have Ugget idetmind- 
stc et Halvt Snees Fod over den hoicste Vandstand, som 
Fjorden ved Fredrikshald nu naaer. 
Endnu mere udhredt end i Smaalehnene er Leret paa 
Rommelige. Det er denne Bildning, som hovcdsageligen og 
paa nogle Steder saagodtsom udelukkende danner Sletterne 
paa Qvre-Rommerige, og paa Nedre-Rommerige ‘de Terrasser 
med steile Brud paa Siderne (Mæler), som her saa hyppi- 
gcn fremstille sig ved de store Vasdrag og især ved Ove- 
ren. Et Punkt omtrent paa Midten af forstnævute Fogde- 
ries Sletteland, nemlig Skydsstationen Trogsfad, der ligger 
630' o. H. (K, 1834), giver et Maal for Hoiden af Leret 
i denne Egn. Overfladen af den store Leerterrassc, som 
afskjæres af Oierens nordvestlige Ende, fandtes ved Gaar- 
den Ostgaard 580 F. o. H. (B. & K., 1834); Leerafsatsen 
ved Fladehye hestemtes til 590' (B, & K., 1834), og Ene- 
haks Terrasse, hvilken ved at indtage en Bugt, som her er 
dannet i de vestenfor indfattende Bjerge, erholder den be- 
tydelige Brede af en halv Miil, fandtes ved at maale Skyds- 
stationen Tukkebol, 570 F. o. H. (B. & K. 1834). Disse 
tre sidstanforte Lecrmasscr ere oiensynligen ikkun de til- 
hagestaaende Stykker af et meget stort Leerfeldt, hvilket 
formodentlig har udhredt sig tværs over det hele Rum, 
som Oyeren nn indtager; det har da dannet en stor Slette, 
hvilken, hvis den endnu var forhaanden, efter de anforte 
MaaHnger skulde have et midlere Niveau af 580 F. o. H., 
