om Landjordens Stigning. 
131 
og af omtrent 250' over Overens nuværende Vandflade. 
Da denne Indsdc bcskyllcr Foden af de tilbagestaaende 
Terrasser, og Soens Rund vel ogsaa for storste Delen er 
Leer (see Scliive, 1. c.), saa kan man be ra f slutte sig til, 
hvilken Masse der af denne Substants ber bar været afsat 1 ). 
Ikkun cet Sted paa bele Rommerigc kjender man hid- 
til, hvor saadannc fossile Muslinger forekomme, som cha- 
rakterisere den mariuiske Formation, vi her beskrive 5 dette 
er ved Skullcrud i Holand, et Punkt, som maa ligge idet- 
mindste 400 F. o. II .5 thi Skullcrud - Våndet, ved hvis 
Nordvcstside de fossile Concbvlier skulle findes, falder 
gjennem en lideu Elv i Rodnæs-Vandet (Orje - Soen), der 
bar en Hoide af 380 F. o. H. (B. & K., 1834), Da jeg 
ikke har besogt denne Lokalitet, saa kan jeg heller ikke 
sige, oin det virkelig er i Leer, at Muslingerne forekom- 
me 5 ligesaa muligt er det, at de danne blot saadanne lose 
Hobe næsten uden fremmede Indblandinger, som de, hvor- 
af vi nedenfor skulle lære flere at kjende. 
En stor Deel af Stange, Vang og Toten samt end nu 
flere Steder ved Mjosen ere bedækkede af et Leer, som 
ikke viser sig forskjelligt fra det paa Rommerigc og i Sinaa- 
lehnenc; da Mjosen ikke blot ligger meget lavere end det 
Niveau, som Lecrformationen naaer paa Rommerigc, men 
l ) Af Krafts Verk (I,P.346) kan man ogsaa see, hvor herskende 
Leret er paa Rommerigc: Jordbunden i Enebaks Præstegjæld 
bestaaer paa de fleste Steder af en tung, haard, tildeels mager 
Leerjord. — Fedt Præstcgjelds Jordbund er god og frugtbar 
Leer. — Jordbunden i Nittedals Hovedsogn er fordetmeste 
idel Leer, deels fast og stiv, deets los og melet. — Holands 
Præstegjeld har i Hovedsognet og Herønæs Annex meest Leer- 
jord af forskjelligt Slags, hvoraf Blaaleret er det herskende. 
