164 
K c i 1 li a u 
Havniveau flere af de nuværende store Elvedale omdannes 
til dybt indgaaendc Fjorde. 
Sporger man nu ogsaa for disse Egnes Vedkommende 
forst efter bestemte Erfaringer fra vor Tid om de relative 
ISiveauforholde mellern Hav og Land, eller dog efter histo- 
riske Data til Oplysning om denne Gjenstand, saa bliver 
der vel ligclcdes ber kun Lidet at anfore som Anledning’ 
til at formode en Forandring i disse Forholde, men dog 
noget Mere, end ved det forrige Stykke, 
Da vi have foresat os at være saavidt inufigt fuidsfæn- 
dige ved denne Under^ogclse, saa maae endog saadanne 
FacEa berores, som selv kun med mindre Vished kunne henfd- 
res til de Beviser, vi s&ge. Saaledes komme vi her forst 
til at omtale Ladcgaardsoen ved Christiania, der som be- 
kjendt fortiden er en flalvde, men som ifolge flere gamle 
Docementer, hvoraf det yngste er fra 1352 J ), for nogle 
Seeler siden var en fuldkoinmen omflydt <)e (S^ygdoe kal- 
det). Maisen, som nu forbinder den med Fastlandet, er 
vistnok ikkun et meget lavt, opslammet Terrain, og naar 
vi see Våndet i voreElve hver Host og Vaar at blive rneer 
eller mindre uklart af Partikler, soin losvasfees fra Leer- 
bakkerne o. s, v., saa kunne vi heller ikke betvivle, at Fjorden 
omkring Christiania aarligcn optager en Mængde Afluvial- 
dele, hvilke den forendeel, hvortil vi ligeledes ere Oievid- 
ner, paa dertil egnede Steder igjen opshyller, saa at ogsaa 
lier nyt Land paa ikke faa Punkter ansætler sig. Men 
det indsees ikke, hvorledes saadant Land alene ved Hjælp 
af Havets JBevægelser kan blive hoiere, end hetop disse 
1 ) Disse Oplysninger ere velvilligen jneddeelte af ftr Capitaiue 
G. Munthe. 
"N. 
