190 
K e i 1 li a u 
Undals-Elvens Dal, som folger et Par Mile videre mod 
Vest, Lar ganske vist ogsaa, selv i en ikke særdeles fjern 
Fortid, været dyL nok til at indtage Soen i sig som en 2 
eller 3 Mile lang Fjord* Uagtet Elven nu i Ålmindelighed 
roligen flyder ned til Havet over den ved AlSuvioner for- 
Loiede Dalbimd, saa fornemmer man dog cndnu undertiden 
Brakvandct til langt ovenfor Valle. Ogsaa i andre Hen- 
seender frembvder denne Dal næsten de samme Phænome- 
ner som biin ovenfor Mandal* Paa begge Sider af Un- 
dals-Elven udbreder sig ved Valle og Vigeland en Slette, 
som faa Fod under den o verste Bedækning overalt synes 
at bestaae af et eget Slags Leer eller fastnet Slik, der i- 
detmindste paa nogle Steder igjen hviler paa Sand. Ved 
Handen af en Torvemyr, som tilborer Præstegaarden, kan 
man allcrbedst undersoge denne Leerbilduings Beskaffenbed, 
da den ber staaer frem med sit af Elven tvært afbrudte 
Udgaaende; den er paa dette Sted fuldkommen lagformig, 
og 6—7 Fod mægtig 5 den er fuld af glimmerrig Sand, an- 
tager ved at torre en tyndbladig Textur og en meget be- 
tydelig Consistents, samt indeholder til Kul forvandlede, 
men yderst tynde, næsten blot som Aftryk udseende Blad- 
levninger, der efter Formen at domme, neppe kunne bave 
tilhort nogen anden Plante end en Zostcra. Laget laae 
nu med sin bele Tykkelse over Elvens Ovcrflade, og altsaa 
dctmindste nogle Fod over Sospeilct, men under bdie 
Vandstande skal Elven gaae ligesaa boit og selv boiere, end 
det Oversle af bele Leermassen. Sandet, som stikker frem 
under denne sidste, er tildeels sammengytret til meget fa- 
ste, en bruun Jernsandsteen fremstillende Kager, og af 
samme Beskaffenbed er et tyndere Sandlag, som udbreder 
sig over Leret, og som udgjor det umiddelbare Underlag 
