193 
om Landjordens Stigning’. 
I vor Stads nærmere Omegn ere de erratiske Blokke 
meget hyppige. Hullestene af Gneis, Porphyr og Zirkon- 
Sycnit liggende paa Overgangs-Leerskifer, Blokke af de to 
sidstnævnte Bjergarter udsprcdle allevegne over Urterrito- 
riet f. Ex. oppe paa Egebergs-Plateau (400 F. o* H.), hore 
til de almindeligste Phænomener. Merkeligst i Egnen om- 
kring Christiania ere nogle meget sparsomt forekommende 
Stykker af Graavakkebildninger , der ikke kunne forvexles 
med Sandstene af det rundtom udbredte Overgangs - Terri- 
toriums Formation, men som ganske stemme overeens med 
dem, som vi kjende som faststaaende i Osterdalen, Guld- 
hrandsdalen o. s. v., og som vist ogsaa her hidrore fra 
disse Egne. 
Ogsaa rækkeviis sammenhobede Masser af Blokke, 
Gruus og' Sand forekomme ganske i Nærheden af Staden. 
Mellem Grefsen-Åasen og Agers Elv ved Nygaardsdalens 
Moller ligger en hoi Banke af dette Material, hvilken man 
meget tydeligcn kan see fra Christiania selv, og som alle- 
rede derfra viser sig som om den havde været en Dæmning 
for Maridalens bagenfor liggende Bassin, hvis Yande brode 
ud gjennena Ågers-Elvens Bende, efterat have udskaaret 
den nu her steilt afbrudte Yold. Oppe paa Overfladen af 
Sand- og Gruus - Masseroe ligge meget store Bfohke, af 
hvilke idetmindste de fleste bestaae af Granit- og Syenit- 
Bildninger, identiske med dem, som imod Nord fra Stedet 
constituere Overgangs-Terrltoriets Bjerge. 
Herfra mod Sydost, i Loens Bal nedenfor Linderud 
og Bredtved, danner en anden af Blokke og Sand hestaaede 
Masse endnu bestemtere en Yold foran et Bassin, uagtet 
den nu ikkun dæmmer for et ved den ene Side af Dalen 
liggende Morads kaldct Stabberud-Myren, da Elven ved 
L 2.. ' N 
