om Landjordens Stigning. 
201 
En virkelig Forandring af Nivcauforholdene paa denne 
Sfrækning kunde maaskee allerede være at slutte af livad vi 
alt forken anforte (P. 168) efter Kraft, at Skiksfarten ved 
Flekkefjord til forn skal have gaact en halv Miil lioicre op, 
end nu. Til i en saa kort Tid, som siden det 16de Aar- 
hundrede, at fylde et til det saakaldtc Fiikeide opgaaende 
seilkart Skikslok med Sand eller andre ncdskyllcde Masser 
forekommer det lille Yasdrag’, som gaaer gjennem den her- 
værende Dal, at være vel uketydeligt ; desuden er der lige 
ved Flikcidet en liden Indsde, som maattc formodes at have op- 
taget samtlige ovenfra nedhommende Alluvial-Dele, saa at 
disse ikke kunde bidrage til at fylde den nedenfor værende 
Deel af Dalkunden, hvilken just nu er saa meget forhoiet, 
at fortiden ikkun smaa JBaade der kunne bringes opad El- 
ven 5 vi forsogte selv denne Fart, jnen kunde paa en læn- 
gere Strækning ikke klive i Daadcn formedelst Yandets alt- 
for ringe Dyk. Forholder det sig nu rigtigf, at Skike for 
have gaact saa hoit op som anfort, saa maa det tilstaaes, 
at det idetiniudstc er hoist sandsynligt, at en Ilævning har 
havt Deel i den i det sidstc Par Sekler indtraadte Foran- 
dring. Nogle ældre Efterretninger, som nu strax skulle 
folge angaaende Egnen ved Egersund, der ikkun ligger 4 
eller 5 Mile fra Flekkefjord, lade heller ikke Anledning 
mangle til at antage, at det virkeligen har sin Rigtighed 
saavel med hiint Sagn betræffende sidstnævnte Bye, som 
raed den der stedfundne Ilævning. Yi komme nemlig lier 
til hine merkelige Data, som foranledigede Jessen til at 
ytre sin Mening om en Forbindelse mel lem Jordskjælv og 
IVivcauforandringerne (see ovenf. P. 118). 
”Her maa jeg, siger bemeldte Forfatter (1. c., P. 569), 
dog anfiire nogle artige og tillige paalidelige Ting. Yed 
r* 2 
