202 
Keilhau 
den lille Handelsplads Egersund i Christiansands Stift er 
af gamle Folk agtet disse merkværdige Ting: i et lidet 
Sund kaldet Nye-Sund ligger en stor Steen, som gjor Far- 
ten vanskelig derigjennem* For 50 til 60Aar siden kunde 
store Fartdier endog ved temmelig lavt Vand, da der er 
ingen Ebbe og Flod, fare igjennem Sundet; nu kan neppe 
et lidet Skib, uden at varpe sig forbi Stenen, komme igjen- 
nem, da det ganske vist paa nogle Fod er ikke saa dybt, 
som det bar været Den store Steen synes at være en 
Spidse ud af det hele Fjeld, og rundt om denne ligge an- 
dre store, dybt og fast fæstede i Bunden* Paa dette Sted 
kan ikke Erfarenbed tage feil 5 tbi der boe paa Handelsste- 
det omtrent 3© Skippere, der aarlig 4 til 6 Gange fare 
gjennem dette Sund med deres Fartoier, og der leve de, 
der i 40 ja mere end 60 Åar have faret og kan sige For- 
skjellen* Denne Steen ligger inde ved Landet i Fjorden* 
Udenfor det yderste Gab i Sundet ligger, hvor det blotte 
Hav gaaer ind, et Skjær, som kaldes Mærren* Gamle Mænd 
ville under Eed forsikre, at det for 60 til 80 Aar laae saa 
dybt under Våndet, at de i godt Veir paa en stor Baad 
kunde roe derover, og nu ligger det vel en Alen over 
Våndet i godt Veir* Det merkeligste herved er, at der er 
dybt rundt om, og det anseligt, ja over et Par hundrede 
Alen, Endnu er der agtet en artig Sag paa samme Sted* 
udenfor Skjærene i det blotte Hav ligge nogle Steengrunde 
dybt under Våndet, men hvor dyht er ikke maalt; men de 
samme gamle Mænd, der vidne om det forrige, fortællc med 
troværdigt Vidnesbyrd om disse, at i deres Ungdom var det 
sær sjelden, at det brod paa disse Grunde, men de kavde 
det da som et Merke paa særdeles haardt Veir og stærk 
Sogang. I denne Tid bryder der paa dem ved en halv og 
maadelig Sommerstorm, saa de nu nddvcndigen maae række 
