212 
K e i 1 h a u 
Ter han saaledes (Reise, II, 291): Ogsaa yed Norges Ky- 
ster yed Berglen, i Sondmor og: Nordrøor har man merhet 
noget til denne Aftagelse, eftcr hvad mig' er blcven for- 
sikret af Amtmand Wibe i Bergen, hvem man skylder de 
fortræffelige Sokarfer over Norges Vestkyst. Klipper, som 
eilers bleve bedækkede af Våndet, træde nu frem over sam- 
me. Men ved Vesterhavet eraabenbare Troen paa Vandets 
Aftagelse ikke saa udbredt og: almindelig, og’ ikke saa 
sikker, som ved den botniske Bugt. Ogsaa forhindrer Vc- 
sterhavets ubestandige og’ hoie Flod *) den noiagtige Iagt- 
tagelse. — Muligt var det dog, at Sverrig stiger mere end 
Norge’* o. s. v. — Til disse Hr. v. Btichs Bemerkninger 
kunne vi ifolge de af os anstillede Undersogelser tilfiiie, 
at Vishedcn betræffende fortfarende Niveauforandringer paa 
den omtalte Deel af den norske Kyst slet ikke engang ere 
at sammenligne med den, som man har for Forandringcrne 
ved den botniske Bugt $ paa forstnævnte Sted synes Troen 
paa en altid lavere Vandstand eller paa Jordbundens fort- 
farende Opkomst ingenlunde at være saaledes faktisk be- 
grundet, af man skulde turde stole paa samme som paa et 
ganske afgjorende Vidnesbyrd. Og i denne Formening vil 
man end mere bestyrkes, naar man bliver bekjendt med det 
boist vigtige Factum, som Agdenæsset fremby der. 
Paa Agdenæs eller, som det egentlig nu kables, Ag- 
næs kan man overtyde sig om, at Hoideforboldene mel- 
lem Hav og Land for denne Egns Vedkommende ere 
forblevne uforandrede i de sidste Secler. ”Hcr, skri- 
J ) Floden er dog heller ikke her synderlig hoi , hvorvel vistnok 
betydelig nok til at lægge Hindringer iveien for Iagttagelsen 
af Niveauforandringerne. En særegen Opsals om Ebbe og Flod 
paa den norske Kyst kan ventes i et af Magazinets fdlgende 
Hefter. 
