om Landjordens Stigning. 
213 
ver Kraft (V, 724), lod Kong Eistcin, Sigurd Jor- 
salafars Broder, i den forstc Fjerdedecl af det 12te Aar- 
/ 
hundrede anlægge en Havn med Bolverker for og opfore 
en Kirke, samt Kong Hakon Hakonscn i den forste Halv- 
deel af det 13de Aarhundredc opfore en Skandse og en 
Brygge. Ved meget lavt Vande skal man endnu kunne see 
Levninger af de over Våndet odelagte Bolverker.” 
Nordvcstligst paa Stedet saae vi en Mængdc til Beskyt- 
telse mod Havet oplagtc Stene, som formodentlig fremdeles 
laae nogenlunde som for,* derindenfor Jaae hvad rimeligviis 
er Levningerne af den omtalte Skandse, i ikke storre Hoide, 
end at hoi Stie endnu kan hryde paa Foden deraf. Fra 
Linicn, som de paa Stranden i Nordvest oplagte Stene 
danne, synes en Mole at have været opfort eller dog paa- 
begyndt ud til et lidet Skjær, indenfor hvilket man ogsaa nu 
lander 3 Rcsterne af denne Molo, om man vil benævne den 
saaledes, er det, som endnu ved lavt Vand skulle være at 
see 5 ved vor Nærvelse vare de ikke synlige, og Brændin- 
gerne af den efter en nylig ophort Storm urolige Soe til- 
lode os ikke at maale Dybet over samme. Dog kan det 
forsikres, at Soebunden er saa dyb der, hvor den tidgjor 
Ånlæggets Basis, at man ved at betænkc de Gamles ringe 
Foretagelses-Aand ved Arbeider som dette, og ved af den 
hoist indskrænkede Lokalitet at see, hvor uhetydeligt det 
hele Etablissement virkelig maa have været, næsten hellere 
maatte blive tilboielig til at troe, at en Synkning af Grun- 
den har havt Sted, end at den skulde være steget. 
Af Havet afsat Leer, Sand o.s.v. — I hele dentie 
vestlige Deel af Landet fra Lindesnæs op til Indlobet af 
Trondhjemsfjorden gives, som man allerede ifolge Egnens hoie 
og overordentligen gjennemskaarne Fjeldterrain vil slutte, 
idethcle kun ubetydelige Deposita af Leer og andre til at 
