223 
om Landjordens Stigning. 
buiulreilc Skridts Afsiand fra Vestkysten, lolter fra Syd 
op til dc forst freinstikkcnde Klipper i Nord, og derpaa, 
fortsat fra deo bstlige Side af disse, svinger sig* S formi- 
gen op i ra od nogle andre Klipper ved Oen-s Nordost* H j d r n e „ 
I O. og' S. indenfor denne Vold ligger Oens store Torve- 
rnyr, saaledes, at ogsaa lier deo samioe alrniodelige Typus 
er efterbildct, som vi nu paa flere Steder kave lært at kjende. 
Uer viser flanken eller Volden desuden en paafaldcndé 
Ligked med Smaalelinencs Ba er, og, kvad som inaa ansees som 
vigtigt med Hensyn til Sporgsmaalct om dette Slags Masscrs 
Dannelse, den kan heller ikke nægtcs at kave incgenOvercens- 
stemmelse med den ovenfor (P. 20!)) berorfe, endnu submarin- 
ske Banke, Gaden kablet, der i en heel Mills Længdc lo> 
ber fra Gidskoe til Erknoe, og hvilken, formodentlig ved 
Havets fortfarende Arbeide med Blokkene og kvad andet 
lost Material, hvoraf dette Rev monne bestaae 7 endnu skid 
vedblive at tiltage i Holde (Strorn, II, 118— 10), Lige- 
soni Erknoen paa den ene Side og Gidskoens Nordvcst- 
pynt paa den anden danner Sigesom faste Hjornestene * 1 ) 
for Gaden, saaledes bar ogsaa Banken paa Gidskoe sine 
Anboidspunkter i hine smaa Klipper, et Forbold, som li- 
gcledes linder Sted ved Jcrnbryggcn paa tfiircidlandet, da 
*) Mellem saadanne — af det faste Fjcld — opstikkende Punk- 
ter lober vist ofte paa Havets Bund en Forhoining af Kiippc- 
granden paa samme Maatle, som Ryggen af en Fjeldkjede gjerne 
forbinder Kjedens hdiesteToppe. Hvor nu bæftige Stronraie 
tdbe ud og iad gjennem Sundene, blive formodentlig de derved 
i Bevægelse satte Bund-Stene forst standsede ved disse subma- 
rinske Bygge, og siden gaaer da Bankens Dannelse videre for 
sig tværs over Sundet , indtll dette tilsidst ganske stoppes. 
Ileraf rimeligviis de ved vore Kyster saa hyppige I stinn er af 
lost Terrain nicilem Klippener eller mellem saadanne Ocr og 
F a s ti an ds - F o rb j e rgén e , 
