280 
Keilhau 
naar Skyggcrnc falde ostlig. Efterat vi fra Hammerlandet 
liavde oversect denne Linie i dens Hcelhed — - den viste 
sig virkelig som en næstcn uafbrudt fortsat, særdeles mar- 
keret Skygge-Rand — og merket os et bestemt Punkt deri 
til Maaling, roede vi tilbage over Fjorden, og begave os op 
til Stedet Her var nu, som vi kavde formodet, kim lidet 
at finde, der kunde forraade en forhenværende Strandbredd 
thi Bjergsiden var, idetmindste paa dette Stykke af sin 
Strækning, for steil til at Strandstene eller andet af Havet 
levnet, lost Material der kunde være blcvet liggende. Bjerg- 
arlen er Gneis, som falder 40° og derover mod 1X0., en 
fletning, som netop er den, hvori Fjorden er indskaaret} 
Skiktcrne afskjæres altsaa i den til Fjorden nedgaaende 
Overflade af Bjerget, hvilken vel er steil men dog Jangtlra 
vertikal,* ikkun i den gamle Strandlinies Niveau blive de, 
i 5—7 Fods Hoide, afbrudte temmelig lodret, saa at de- 
res Udgaaender her have ligesom et Skaar, der naturligviis 
frembringer et Huk i Bjergsiden. Dette Huk er dog in- 
genlunde saa sammenhængende fortsat, som man af det i 
Afstand erholdte Overblik skulde formode 5 det er kun til- 
stede, hvor Klipperne springe skarpt frem, medens Bjerget 
paa de mellomliggende Stykker, idetmindste hvor det af os 
undersogtes, viste et almindeligt Forhold, og yar bedæhket 
deels med lose Stene, deels med Gronsvær og Kratskov. 
Havde vi imidlertid kunnet opgaae den hele Linie, — der 
vel mindst er en halv Miil lang — , saa skulde det maaskee 
have lyhkedes at linde Punkter, hvor Alluvialmasser med 
Solevninger turde være forhaanden eller hvor endog Dala- 
ner endnu turde være fastsiddende paa Klippen. Min Reise- 
fællcs Maaling af Randens Hoide over det nuværende Flod- 
maal gav (med et Kapselbarometer af Pistor i Berlin) 142 
IX. F., medens mit Resultat (med Hævertbarom, af Glansen 
