om Landjordens Stigning'. 
237 
bakker op efter Ougna-EIvcn bemerkede Directcur Schult 
SOra uslinger. Den store Mæres- Myr, som paa sit hoieste 
Punkt er 32 Fod over Steenkjær- Fjorden, fremviser over- 
alt, et Par Fod under Overdåden, Leer blandet med Sd- 
skjæl. Muslingmasser, dannende Banker ganske som hine 
i Smaalelinene, men mere sandblandede, fandt jeg paa tiere 
Steder i Stod 5 saaledes ved Gaarden FosSiun i en Hoide 
af 74 F. o. H.; i den samme Egn forekom ligeledcs det 
inuslingforende Leer* Dette sidste bemerkedes endnu in- 
denfor Snaase- Våndet i en Hoide af 230 F. o. II* (See 
om disse Iagttagelser Mag. f* N., 2 IL, I, 51- — 60). 
Endelig inaa fra disse Egne omtales en ved Steenkjær 
beliggende meget betydelig Banke af Sand og Gruus, der 
efter sin Oprindelse inaaskec ikke kan stilles sammen med 
ovenanforte Bildninger, men som dog noie vedkommer vor 
Gjenstand; den fremviser, i en Åfstand af omtrent 300 
Alen fra den nuværende Strandkant og omtrent 20 Fod 
lodret over denne, meget tydeligen en forhenværende So- 
bred ved en deri, under Berorelsen med Fjorden, indvasket 
Afsats (sidstanf. St, 55). 
Orlaodet har siden Fabricius’s Reise, under Forhand- 
lingerne om nyt Lands Fremkomst i vort Norden, erholdt 
en vis Celebritet. Fabricius ytrer sig forst saaledes (P. 267) : 
’’Hele denne lave Slette synes lidt efter lidt at være anlaet 
£/ 'VP 
af Soen, ligesoin man da ogsaa ber paastod, at den endnu 
altid blev storre.” Og paa et andet Sted (209) heder det: 
”Vandets Aftagelse bekræftede sig idag endnu mere, da vi 
undersogte den af Myren optagne Torv. De underste Lag 
bestode næsten ganske af halv hensmufrede Sovæxter; de 
lange smale Zostera-Blade kunde vi endnu tydeligen kjende. 
Det overste Lag bestod derimod af Sphagnum. S denne 
Myr fiuder man derfor heller ikke, som ellers sædvanlig. 
